РІШЕННЯ

іменем України

"05" лютого 2020 р. 145/1654/19

2/145/174/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2009 року вона перебувала у фактичному шлюбі з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3 . Відносно сина відповідач в даній справі встановив батьківство, в свідоцтві про його народження він записаний батьком.

14 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 13 лютого 2019 року їх шлюб розірвано.

На сьогоднішній день вони припинили відносини і проживають окремо один від одного. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач відмовляється.

Вона працює продавцем у приватного підприємця, її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати сина самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач працездатний, працює, отримує доходи і може допомагати їй в утриманні їхньої дитини. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 . Такий розмір аліментів є реальним для нього і він не погіршить його матеріального стану, тим паче, що інших утриманців у відповідача немає.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років на даний час становить 2218 гривень на місяць.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Тиврівського районного суду від 13.02.2019 р. їхній шлюб було розірвано (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2), відносно якого відповідач в даній справі встановив батьківство.

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджуєтьсядовідкою виконкому Тростянецької сільської ради Тиврівського району № 575 від 30.09.2019 року (а.с.4) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.09.2019 р. (а.с.5).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Позивачка ОСОБА_1 працює продавцем у приватного підприємця, однак її заробітної плати не вистачає для належного забезпечення дитини самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, отримує доходи, інших утриманців не має, згоден сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст.141, 180-182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментиу розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2019 року до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10 лютого 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.