Провадження №22-ц/812/2101/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі: позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №489/4014/19 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Рум`янцевої Н.О. в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів ,

в с т а н о в и в :

26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2017 року, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між ними не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач не піклується про побудову сімейних відносин, погано до неї ставиться, не приділяє уваги вихованню та утриманню їхнього сина. Подружні відносини між ними припинені. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, фактично самоусунувся від виховання дитини та її фінансового забезпечення.

В зв`язку з зазначеним ОСОБА_2 просила стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 липня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Розподілено судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд врахував інтереси дитини, матеріальне становище сторін та покладення обов`язку утримувати дітей однаковою мірою на матір та батька, у зв`язку з чим вважав доцільним присудження аліментів в сумі прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку.

В апеляційній скарзі позивачка зазначає про незгоду з визначеним розміром аліментів судом та вказує, що такої суми не вистачить на стабільне, розумне забезпечення утримання дитини, тому просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі та стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2017 року (а.с. 9).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 10 жовтня 2019 року за № 19.03.03-25/1/І/527/19, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2019 року відсутні відомості про доходи ОСОБА_2 .

Згідно договору підряду № 001/1 від 05 серпня 2019 року укладеного між ОСББ «8 березня 12» та ОСОБА_2 , відповідно до якого останній виконав роботи з ремонту покриття даху над парадним входом будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, ціна позову становить 16500,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 09 вересня 2019 року.

Відповідно до платіжного доручення № 507 від 09 вересня 2019 року, платіжного доручення № 520 від 07.10.2019 року, платіжного доручення №534 від 11 листопада 2019 року, ОСББ «8 березня 12» сплатило ОСОБА_2 за виконання послу грошові кошти у загальній сумі 16500,00 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2020 року, ОСОБА_1 отримувала доходи від: УСЗН Арбузинської РДА у січні-лютому 2017 року у сумі 21235,64 грн.; ПРАТ «УАСК АСКА» за період з лютого 2017 року по березень 2018 року у сумі 18205,00 грн.; з квітня 2018 року підприємницька діяльність.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , місцевий суд правильно визначив обставини справи, те що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не вірно визначив їх розмір у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, до того не зазначивши величину аліментів у цифровому вигляді.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач на праві власності має 62/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , виїзджав на відпочинок за кордон України у лютому 2020 році, проте не має регулярного доходу, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн.

Доводи апеляційної скарги про необхідність визначити розмір аліментів в розмірі 5000 грн., не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявного стабільного доходу у відповідача у відповідному розмірі.

Відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, але не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , 29 вересня 2017 року ухвалене ним рішення підлягає зміні в частині зазначення розміру стягнутих аліментів.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня 2020 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 28 грудня 2020 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова