Справа № 431/138/20
Провадження №2-о/431/121/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старобільську Луганської області у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Біловодське об`єднане управління пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту спільного проживання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання її з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник посилалась на те, що є донькою ОСОБА_2 , з яким вони спільно проживали у квартирі АДРЕСА_2 У зв`язку з бойовими діями у 2014 році вони виїхали з батьком з тимчасово окупованої території до будинку АДРЕСА_3 . Батько, будучі пенсіонером, став на облік до Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Після його смерті залишилася недоотримана пенсія, яку вона не може отримати, оскільки у їх паспортах громадян України значаться різні місця реєстрації. Батько був людиною похилого віку, потребував сторонньої допомоги і тому фактично вони проживали за однією адресою. Встановлення факту спільного проживання має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для отримання недоотриманої пенсії після смерті батька.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, заяву підтримала, просила суд її задовольнити та встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого отримання недоотриманої пенсії після смерті батька.

Заінтересована особа представник Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області до суду не з`явився. Про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст128 ЦПК України. Надав клопотання про розгляд справи без участі представника, рішення просив ухвалити на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та додані до них документи, заяви заявника та заінтересованої особи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12)

Підставою звернення заявника до суду є необхідність підтвердження факту її спільного проживання з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого отримання недоотриманої пенсії після смерті батька.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого прядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховували правила частини другої статті З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Факт проживання заявника з ОСОБА_2 підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмові пояснення яких, долучені до матеріалів справи, та засвідчені нотаріально, які у суду сумніву не викликають (а.с.18,19).

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що заявником доведено факт проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків між нею та ОСОБА_2 , а тому вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Біловодське об`єднане управління пенсійного фонду України Луганської області про встановлення факту спільного проживання задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих