31.08.2020 Справа № 756/3067/14-ц
Справа № 756/3067/14
Провадження 4-с/756/129/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є., в якій просить скасувати постанови від 24.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання як такі, що винесені з порушенням норм чинного законодавства про виконавче провадження.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що у провадженні державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. перебуває виконавче провадження № 43179664 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 23.04.2014 року № 2/756/2175/2014 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки зі змісту оскаржуваних постанов, які він отримав поштою 31.03.2020 року, вбачається, що вони винесені внаслідок утворення, на думку державного виконавця заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилась за період з 01.11.2016 року по 01.04.2020 року в розмірі 140 947 грн. 67 коп., однак ним сплачувались аліменти регулярно та у повному обсязі, ОСОБА_1 просить скасувати постанови державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. від 24.03.2020 року.

У письмових запереченнях заінтересована особа ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ним не додано жодних доказів, того, що розмір його заборгованості зі сплати аліментів є меншим, ніж сума відповідних платежів за чотири місяця, відтак оскаржувані постанови винесені державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 у додаткових письмових поясненнях зазначив, що державним виконавцем не надано жодних доказів, які б підтвердили законність винесених нею постанов, а тому подана ним скарга відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 просили скаргу задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні скарги повністю.

У судове засідання державний виконавець не прибула, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином, на виконання запиту суду надіслані матеріали виконавчого провадження № 43179664, а тому зважаючи на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності державного виконавця, оскільки її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у скарзі, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення, 23.04.2014 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2/756/2175/2014.

05.05.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/2175/2014.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м Києві від 06.05.2014 року відкрито виконавче провадження № 43179664 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва №2/756/2175/2014 від 23.04.2014 року.

11.03.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зі заявою про здійснення перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період з 28.02.2014 року по 11.03.2020 року.

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. від 24.03.2020 року по заборгованості з аліментів за період з 01.11.2016 року по 01.04.2020 року, заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.04.2020 року становить 140 947 грн. 65 коп.

Постановами головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. від 24.03.2020 року ОСОБА_1 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2/756/2175/2014 від 23.04.2014 року тимчасово обмежено: у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві керування транспортними засобами; у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За змістом ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 8 ст. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Тобто, системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2018 року справа № 756/13754/14-ц (провадження № 61-8097св18) а також у постанові від 30.08.2018 року у справі № 2-191/2005 (провадження №61-18348св18).

Враховуючи, що станом на час винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів була визначена довідкою-розрахунком, яка у встановленому законом порядку ним не оскаржена та є чинною, а сукупний розмір заборгованості на той час перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, суд дійшов висновку про те, що застосовуючи обмеження прав боржника державний виконавець діяв у спосіб передбачений законом та в межах своїх повноважень.

При цьому, будь-яких суттєвих порушень вимог закону державним виконавцем при винесенні оскаржених постанов, що впливали би на правомірність його дій під час розгляду скарги ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 260, 261, 353, 450 та 451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя