Справа № 361/1419/20
Провадження № 2/361/2013/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Позивач зазначав, що згідно договору дарування частки житлового будинку від 23.02.2008 р., він прийняв у власність (у дар) Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , про що отримав витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Комунальним підприємством Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» №18222543 від 25.03.2008 р.

В момент реєстрації права власності на будинок він дізнався, що з 21.04.1981 р. в спірному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була жінкою його, на даний час померлого, брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З того моменту ОСОБА_2 в будинку не проживає та позивач не знає про місце її перебування.

Факт не проживання ОСОБА_2 в будинку підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов.

Відповідач на даний час не є членом сім`ї позивача. Оскільки будинок належить тільки позивачу, то йому доводиться оплачувати за відповідача всі комунальні та інші послуги, її подальша реєстрація за вказаною вище адресою є недоцільною, обтяжуючою і перешкоджає йому в праві користування та розпорядження його житлом, а саме: позивач не може подарувати, продати, отримати кредит під заставу і т.д., також він не може отримати субсидію та змушений в повному обсязі виплачувати непосильні для нього комунальні послуги, а саме: послуги за водовідведення, вивіз сміття, опалення, світло.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд усунути перешкоди користуванню власністю шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1 , у відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

В судовому засіданні представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області Ус О.О. позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що є сусідом позивача, буває в нього в будинку через день, відповідач в спірному будинку не проживає більше 10 років, її речі в будинку відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що є сусідкою позивача, відповідач в будинку позивача не проживає 10-15 років, речі її відсутні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» №18222543 від 25.03.2008 р (а.с.9).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10 січня 2020 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Андрієвським В.А. при свідках ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає з 2013 року (а.с.11).

У ст. 383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 р. (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як відповідач понад одного року не проживає у спірному житловому будинку.

Таким чином, позовна вимога про усунення перешкод користування власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

З огляду на те, що даним рішенням відповідача ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський