Справа № 509/5392/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну порядку та способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що на її утриманні знаходяться неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало законної сили, відповідачу присуджено до сплати аліменти на дитину в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився. Просила суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , збільшивши їх розмір до 2500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, також стягнути судові витрати з відповідача.

Позивач у судове засідання, не з`явилася, надала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду 27.11.2019 р. відзив, у якому зазначив, що не заперечує щодо збільшення аліментів до 1500 грн., 02.01.2020 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивача.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2006 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що з урахуванням змін, внесених у них 08 липня 2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч. 3ст. 181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст. 192 СК України.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статті 181 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають.

З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства`визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, погіршення матеріального стану позивача, вік та стан здоров`я дітей, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , 1982 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , 1982 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму, а саме з розміру 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , 1982 р.н. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на 2500,00 грн. на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кочко В.К.