Справа № 750/7577/20
Провадження № 2/750/1752/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

01.09.2020 позивач звернулася до суду з позовом та просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2004 року є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані дочка ОСОБА_3 та піднаймач ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі, не несе витрат по утриманню кімнати та не приймає участі у спільному побуті, відповідач ніколи не був членом сім`ї позивача, а тому він вважається таким, що втратив право користування квартирою. Також зазначила, що домовленості між позивачем та відповідачем щодо його тимчасової відсутності за місцем реєстрації не було, відповідна заява до Житлово-експлуатаційної контори відповідно до ст. 71 ЖК України відповідачем не подавалася. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном відповідно до вимог статей 316, 317, 319, 321 ЦК України, а тому позивач, як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.04.2004 року ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 . (а.с 8, 9).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.06.2004 року на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 (а.с. 10).

Довідкою про склад сім`ї Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 27.08.2-020 №3014 підтверджується склад сім`ї зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_1 : власник - ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_3 , піднаймач - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до наданого Акту від 25.08.2020 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою, але фактино не проживає у зв`язку зі зміною місця проживання (а.с. 12).

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.

Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

Враховуючи, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі в якості піднаймача, а позивач підставою визнання втратившим право користування житловим приміщенням визначив норми ст. 71 ЖК України, яка регулює втрату житла в квартирах комунальної власності та одночасно позивач як власник квартири зазначає норми статей 316, 317, 319, 321 ЦК України, при цьому договір піднайму на підставі якого був зареєстрований відповідач до спірної квартири не був припинений, а в наданому акті про непроживання відсутня інформація щодо строку непроживання відповідача у спірній квартирі. Таким чином, судом встановлено, що з підстав заявлених позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27.10.2020.

Суддя Л.В. Карапута