ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9320/20 Справа № 199/8612/18 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його донька ОСОБА_5 , після її смерті залишився син, онук позивача, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя доньки онук ОСОБА_6 разом зі своїми батьками та тіткою (другою донькою позивача ОСОБА_7 ) проживав у належній позивачу квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання позивач, нарівні з батьками, піклувався про онука та брав активну участь у його вихованні. Однак, після смерті доньки ОСОБА_5 - матері онука ОСОБА_6 , його батько - відповідач ОСОБА_1 забрав дитину проживати до своїх батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . На теперішній час відповідачі чинять позивачу ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та побаченнях з малолітнім онуком та не дозволяють йому брати участь у його вихованні. Батько онука ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_1 , навіть подав до школи, де навчається дитина, заяву з вимогою нікого не допускати до нього. Позивач досить тривалий час після народження онука проживав разом з ним та його батьками, приймав участь у його вихованні. У позивача з онуком ОСОБА_6 встановилась особиста прихильність один до одного, а перешкоди, які чинять його батько, дід та баба зі сторони батька, дуже негативно впливають на психіку малолітнього онука. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд усунути ОСОБА_2 перешкоди з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні внука - ОСОБА_6 , шляхом визначення ОСОБА_2 можливості спілкування з онуком - ОСОБА_6 , а також визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_6 шляхом: визначення днів побачень з малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожні першу та третю суботу, другу та четверту неділі кожного місяця у період часу з 10-00 години до 19.00 години без присутності батька ОСОБА_1 , діда ОСОБА_3 , баби ОСОБА_4 , у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , або у садовому будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; визначення щорічного виїзду за межі Дніпропетровської області, в тому числі за межі України, з малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01 до 15 липня кожного року на відпочинок та оздоровлення без супроводу та дозволу батька ОСОБА_1 , діда ОСОБА_3 , баби ОСОБА_4 ; визначення регулярних телефонних розмов з малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою мобільного зв`язку кожного дня в період з 20-00 год. до 21-00 год.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено спосіб участі дідуся ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- дідусю по лінії матері ОСОБА_2 визначити дні побачення з малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у першу суботу та третю неділю місяця: з 10-00 години до 19-00 години, у тому числі у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та у садовому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , без обов`язкової присутності батька ОСОБА_1 , дідуся ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 ;

- встановлено дідусю по лінії матері ОСОБА_2 дні відпочинку разом із малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щороку 15 днів (за вибором червень, липень, серпень, та погодженням із батьком ОСОБА_1 ) із 01 по 15 число місяця, із правом виїзду разом з онуком на відпочинок та оздоровлення за межі міста Дніпра, зі згоди дитини та без обов`язкової присутності батька ОСОБА_1 , дідуся ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 .

В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв`язків з дідусем, любові та турботи з боку останнього.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити та встановити позивачу дні спілкування з дитиною за місцем проживання батька у кожну першу суботу та третю неділю місяця або в іншому місці з обов`язковою його присутністю та скасувати рішення в частині встановлення позивачу днів відпочинку разом із малолітнім онуком у період з 01 по 15 із правом виїзду разом з онуком на відпочинок та оздоровлення за межі м.Дніпра без обов`язкової присутності батька, дідуся ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дитина переживає психологічну травму, пов`язану зі смертю матері, єдиним авторітетом для неї є батько, тому будь-які побачення з іншими членами родини повинні відбуватись за місцем проживання дитини або з обов`язковою присутністю батька. Відповідач зазначає, що незадовільний стан здоров`я позивача не дозволяє йому належним чином піклуватись про дитину. Крім того, місця проживання позивача знаходяться в занедбаному стані та розташовані занадто далеко від місця проживання дитини.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла донька позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 03 серпня 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції уДніпропетровській області, актовий запис № 714 від 10 квітня 2018 року (а.с.8).

ОСОБА_1 з 21 листопада 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Бабушкінськм відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 36 від 12 січня 2011 року (а.с.7)

Із листопада 2010 року відповідач ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2 проживали у належній позивачу квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , переїхав проживати до своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрували своє місце проживання та мешкають по теперішній час, що підтверджується довідкою №251 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, від 10 січня 2019 року (а.с.29).

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Вимогами ст. 18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Згідно зі ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, Рішення від 16 липня 2015 року).

За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, Рішення від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Бабаба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом встановлення встановлення способу участі у вихованні онука.

Доводи апеляційної скарги про те, що дитина переживає психологічну травму, пов`язану зі смертю матері, єдиним авторітетом для неї є батько, тому будь-які побачення з іншими членами родини повинні відбуватись за місцем проживання дитини або з обов`язковою присутністю батька, підлягають відхиленню, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили, що спілкування онука з дідом по лінії матері - ОСОБА_2 очевидно негативно вплине на психоемоційний стан дитини, обставини, які б унеможливлювали побачення дитини із дідом у відсутності батька, діда та баби по лінії батька, судом також не встановлені.

Посилання апеляційної скарги на незадовільний стан здоров`я позивача, віддаленість та занедбаний стан його місця проживання не відміняють право дідуся на спілкування з онуком.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.М. Пищида