МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/8810/20
Пр. №2/521/2735/20
28 вересня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Карачковському П.П., за участю:
позивача ОСОБА_1 ,,
представника позивача адвоката Розенбойма Ю.О.,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування,
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом на 47/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності від 05 травня 1994 року. При житті ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів належну йому частину спірного будинку сину ОСОБА_1 у розмірі 2/3 частки та доньці ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки. Інша частина будинку належала на праві власності ОСОБА_4 .
Спадкоємці за заповітом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом звернення в установлений законом строк до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.
Позивач зазначав, що розпорядженням Іллічівської районної адміністрації №439 від 31 травня 2002 року було затверджено розрахунок ідеальних часток між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до якого у власності ОСОБА_3 знаходиться 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а у ОСОБА_4 11/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
При житті ОСОБА_3 не отримав правовстановлюючий документ на 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим спадкоємці не можуть оформити своє право на спадщину.
Державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори сторонам у справі було відмовлено в оформленні свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки в правовстановлюючому документі неправильно зазначена частка у праві власності.
Стверджував, що відповідачка у справі перешкоджала померлому внести зміни до заповіту від 20 травня 2011 року в частині зазначення лише одного спадкоємця, а саме позивача.
Посилаючись на вимоги ст. 1224 ЦК України, позивач просив суд усунути ОСОБА_2 від спадкування після смерті ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на 9/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ,
Отже, фактично між сторонами була укладена угода про відчуження частини спадкового майна, яке не було оформлено належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди відмовити, з наступних підстав.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування та визнання за ним права власності в порядку спадкування. За умовами мирової угоди сторони фактично просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що не є предметом позову при розгляді даної цивільної справи.
Суд вважає, що можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільний Кодекс України передбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін.
Керуючись ч. 1 ст. 207, 353 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування залишити без задоволення.
Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у затвердженні мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда