Справа № 448/1971/18 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/811/3365/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Cекретар: Фейір К.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №448/1971/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

13.12.2018 року позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.10.2015 року у розмірі 11918,76 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1762,00 грн.

Оскаржуваним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17 липня 2019 року частково задоволено позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2015 у сумі 802,81 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 118,68 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області оскаржив позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків, пені, штрафів, необґрунтованим та безпідставним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. У доводах апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків, допустивши порушення норм цивільного права. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи.

Просить скасувати рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17 липня 2019 року в частині відмови у стягненні відсотків, пені, штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 22.10.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» укладено Кредитний договір б/н за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 000 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Кредит отримано у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві, підписаній ОСОБА_2 зазначено, що вона згідна з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Зазначає, що вона ознайомлена та погодилась з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згідна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank. ua., а також зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно самостійно знайомитися з його змінами на сайті Приватбанку.

До анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку додано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що є складовою частиною кредитного договору та чинні на час укладення Кредитного договору.

Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.10.2015 року проведеного станом на 15.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 періодично, починаючи з 08.08.2016 року проводила погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках. Останній платіж в сумі 300 гривень відповідач проплатила 06.10.2017 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» у частині стягнення тіла кредиту, суд відмовив у стягненні відсотків, пені, штрафу.

Відповідно до змісту ст.ст. 626,628 Цивільного кодексу України (далі ЦК) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду або такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, розуміла умови отримання кредиту, що свідчить не тільки із змісту заяви, яку остання підписала, але й з того, що така тривалий час періодично погашала тіло кредиту та відсотки, колегія суддів вважає, що відсотки в сумі 3 425,31 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Щодо інших вимог апеляційної скарги, колегія суддів такі відхиляє та погоджується в цій частині із рішенням суду першої інстанції.

Необхідність сплати боржником процентів кредитору передбачає ст.169 Кодексу Європейського договірного права-акта міжнародної приватно-правової уніфікації, одного з основних європейських кодексів цивільного права.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17 липня 2019 року в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () 3 425,31 грн. (три тисячі чотириста двадцять п`ять грн. 31 коп.) відсотків за користування кредитними коштами.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти дів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк