Справа № 446/2023/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.
за участі секретаря судових засідань Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька справу за поданням державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,
державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М. звернулася до суду з подання тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, в обґрунтування якого покликається на те, що на виконанні Кам`янка-Бузького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться ЗВП 59035589 з виконання виконавчого листа №446/253/15-к виданого 01.03.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах у відшкодування матеріальної шкоди 11 360,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 600000,00 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на нього виконання не здійснено, майно належне боржнику на праві власності відсутнє, на виклики до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив, тому державний виконавець звертається з даним поданням до суду.
В судове засідання державний виконавень Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М. не з`явилася.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з нормами ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
В узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України вказав, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Отже, наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника відділу Кам`янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Сушко Г.П., а саме, від 11.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58865062 з примусового виконання виконавчого листа №446/243/15-к, що виданий 01.03.2019 року Шевченківським районним судом м.Львів за заявою стягувача ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах у відшкодування матеріальної шкоди 11 369,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 600000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою начальника відділу Кам`янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Гринюх Н.В., а саме, від 17.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58925129 з примусового виконання виконавчого листа №446/243/15-к, що виданий 01.03.2019 року Шевченківським районним судом м.Львів за заявою стягувача ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах у відшкодування матеріальної шкоди 11 369,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 600000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника відділу Кам`янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Сушко Г.П., а саме, від 06.05.2019 відкрито виконавче провадження № 59019917 з примусового виконання виконавчого листа №446/243/15-к, що виданий 01.03.2019 року Шевченківським районним судом м.Львів за заявою стягувача ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах у відшкодування матеріальної шкоди 11 369,00 грн. та у відшкодування моральної шкоди 600000,00 грн.
З постанов про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вручення постанов про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2019, 11.04.2019 та 17.04.2019, що спростовує твердження державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М. про скерування боржнику постанови про відкриття провадження.
Матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем Малишко М.М. з метою виконання судового рішення, в межах відкритого нею виконавчого провадження, направлено запит в Головне Управління Держпраці у Львівській області, а також у Відділ Держгеокадастру у Кам`янка-Бузькому районі про надання інформації щодо належності боржнику на праві власності будь-якого майна.
На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 24.09.2020 повідомлено про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.04.2019 по 23.09.2020 перетинав кордон державний кордон України 30.06.2019 - в`їзд, 25.05.2019 виїзд.
15.05.2019 складено акт державного виконавця про те, що при примусовому виконанні ВП 59036689 стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь стягувача за адресою: АДРЕСА_1 , боржник на виклик з`явився та повідомив, що на даний момент не працює, ніяких доходів не отримує, підприємницькою діяльністю не займається, від боргу не відмовляється, платити згідний, однак станом на 15.05.2019 знаходиться у пошуках роботи. Дає згоду на стягнення соціальної допомоги, яку отримує по догляду за дідом
В поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М., як на підставу для задоволення подання, посилається на ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань.
В силу положень ст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.
Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.
Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.
На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Проте всупереч вимогам процесуального закону, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М., всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судом зобов`язань, крім того, з акту державного виконавця вбачається, що від боргу ОСОБА_1 не відмовляється, платити згідний.
Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 належним чином викликалася до виконавчої служби і ухилявся від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, тому з врахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд,
В задоволенні подання державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Малишко М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.10.2020.

Суддя Костюк