Справа №487/8860/19
Провадження №2/487/881/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.

за участю секретаря судового засідання Мазницької Н.Ю..,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/8860/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом, вона є власницею зазначеної квартири. Крім неї у будинку зареєстрований її син ОСОБА_2 , який за місцем реєстрації з 1993 р. не проживає, будь-які його речі у квартирі відсутні.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач до підготовчого судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. 10.03.2020 р. до канцелярії суду надійшла заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за своєї відсутності.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.06.2010 р. (арк. спр.4), свідоцтвом про право на спадщину від 02.02.2015 р. (арк. спр.6).

В судовому засіданні встановлено, що крім позивача, за даною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом було встановлено, що відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, спірною житловою площею не користується без поважних причин з 1993 р., витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не несе, його речі в квартирі відсутні, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 27.11.2019 р.

Відповідно до довідки виконкому Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 13.03.2019 р. №718 ОСОБА_2 проживає на території селищної ради без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у жилому приміщенні спірної квартири, понад 26 років без поважних причин.

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону.

Відповідно до ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Вимогами ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як і наймач та члени його сім`ї.

Крім того реєстрація у вказаній квартирі відповідача чинить перешкоди реалізації позивачем свого права на приватизацію займаної нею квартири.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Крім того, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя І.В.Боброва