_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-22/11
Провадження № 2-і/947/57/20
УХВАЛА

23.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кирикової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Фішер В.В. про визнання розрахунку заборгованості по аліментам неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває справа за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Фішер В.В. про визнання розрахунку заборгованості по аліментам неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії, в якій скаржник просить суд: визнати розрахунки заборгованості по аліментам від 12.02.2018 року, 04.07.2019 року та від 14.07.2020, неправомірними, як про те, зазначено в мотивувальній частині скарги; а також зобов`язати державного виконавця здійснити новий розрахунок заборгованості, відповідно до отриманих документів.

В судовому засіданні 23.09.2020 року представник скаржника підтримав подане до суду 06.08.2020 року клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати з філії «Південне головне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» інформацію: про номери рахунків та банківських карток, якими користується і відкриті на ім`я ОСОБА_3 , з 30.03.2011 року по день надання відповіді; про номери рахунків та банківських карток, якими користується і відкриті на ім`я ОСОБА_1 , з 30.03.2011 року по день надання відповіді; які платежі та яку загальну суму було здійснено з рахунків (банківських карток), що належать ОСОБА_1 на рахунки (банківські рахунки), що належать ОСОБА_3 , за період з 30.03.2011 року по 06.08.2020 року.

Оглянувши подане до суду клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч.1-4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

До клопотання представником скаржника в порушення вимог ст. 84 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження того, що у нього є труднощі в самостійному отриманні заявлених до витребування доказів та взагалі доказів, що ним вживались заходи для отримання цих доказів самостійно, з урахуванням того, що більша частка доказів, заявлена до витребування, безпосередньо стосується інформації відносно скаржника ОСОБА_1 , який має безперешкодний доступ до отримання інформації щодо руху коштів на рахунках відкритих на його ім`я.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання представника скаржника про витребування доказів, не відповідає вимогам встановлених ст. 84 ЦПК України,необґрунтоване належними доказами, а відтак підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Фішер В.В. про визнання розрахунку заборгованості по аліментам неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий Калініченко Л. В.