Справа № 352/2483/19
Провадження № 22-ц/4808/384/20
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_1 та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду, постановлену у складі судді Гургули В.Б.03 січня 2020 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 03 січня 2020 року позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних визнано неподаною та повернуто позивачу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність ухвали суду.

Зазначає, що суд першої інстанції передчасно постановив оскаржувану ухвалу, оскільки ухвалу суду від 09.12.2019 року, якою залишено його позовну заяву без руху, він отримав 21.12.2019 року, а позовну заяву з усунутими недоліками ним подано через засоби поштового зв`язку 02.01.2020 року, тобто у встановлений судом строк. При цьому зазначає, що з 29.12.2019 року по 01.01.2020 року включно були як вихідні, так і святкові дні.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув недоліки, вказані в ухвалі від 09 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, а тому дану позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Встановлено, що 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Тисменицького районного суду від 15 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 589 400,00 грн., однак вказане рішення суду відповідач не виконав, чим йому як кредитору заподіяно матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а він має право на відшкодування таких втрат та на отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 09грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для виправлення недоліків, оскільки позивачем не виконано вимог п.п. 2, 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України (а.с. 16-17).

Ухвала мотивована тим, що позовна заява не містить повної інформації щодо сторін, яка вимагається згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи та відповідного підтвердження позивача на виконання вимог п. 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, а також, що позивач до позовної заяви не додав квитанцію про сплату судового збору.

Вказана ухвала суду була направлена позивачу та отримана ним 21 грудня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19).

На виконання зазначеної ухвали суду 02 січня 2020 року ОСОБА_1 через оператора поштового зв`язку - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта», подав доповнену позовну заяву, долучивши до такої копію позовної заяви, копію розрахунку 3 % річних та квитанцію про сплату судового збору, про що свідчить конверт поштового відправлення № 673 із відповідним штемпелем поштового відділення (а.с. 23-30).

Ухвалою Тисменицького районного суду від 03 січня 2020 року позовну заявувизнано неподаною та повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ЦПК України встановлено, що суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 січня 2019 р. № 7-р «Про перенесення робочих днів у 2019 році» рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій (крім органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2019 році в порядку та на умовах, визначених законодавством, робочі дні з: вівторка 30 квітня на суботу 11 травня; понеділка 30 грудня на суботу 21 грудня; вівторка 31 грудня на суботу 28 грудня.

Частиною 1 ст. 73 КЗпП України встановлено святкові дні, зокрема, 1 січня - Новий рік.

Оскільки ухвалу Тисменицького районного суду від 09грудня 2019 року про залишення позовної заяви руху ОСОБА_1 отримав 21 грудня 2019 року, а 31 грудня 2019 року був неробочим днем та 01 січня 2020 року святковим, тому за правилами ст.ст. 123, 124 ЦПК України, останнім днем строку для усунення недоліків позовної заяви було 02 січня 2020 року.

При цьому, такий встановлений судом строк не може вважатися пропущеним, якщо до його закінчення заява, інші документи чи матеріали щодо усунення недоліків позовної заяви здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та помилково дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.

Такий помилковий висновок суду не може бути підставою для позбавлення позивача права на захист порушених прав, свобод та інтересів як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 03 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 12 березня 2020 року.