Справа № 428/4681/20
Провадження № 2/428/1777/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської селищної ради міста Сєвєродонецька Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Борівської селищної ради міста Сєвєродонецька Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що його батьками є мати - ОСОБА_2 (російською), батько ОСОБА_3 (російською). Батько позивача ОСОБА_3 (російською) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилася спадщина - у вигляді 1/2 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , 1915 р.н., був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 з 17.03.1980 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації 12.10.1992 року, на час смерті з ним була зареєстрована та мешкала дружина ОСОБА_2 , 1916 р.н., з 17.03.1980 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, спадкоємцем ОСОБА_4 за законом є його дружина - ОСОБА_2 . Будь-яких заповітів ОСОБА_4 не залишав.

З моменту відкриття спадщини ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном. ОСОБА_2 14 травня 1993 року склала заповіт, яким все своє майно заповідала своєму сину позивачу ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 (російською) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка нею була прийнята після смерті чоловіка ОСОБА_4 , але спадкові права не оформлені.

Позивач 11 грудня 1996 року подав до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та державним нотаріусом була відкрита спадкова справа.

За видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса вже наприкінці 2019 року, так як тривалий час він разом зі своєю донькою ОСОБА_5 намагалися зібрати всі необхідні документи.

Нотаріус вивчивши надані позивачем документи відмовив йому у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що він не може підтвердити факт шлюбних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 , та не надання ним документів, що підтверджують право власності на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших родичів - спадкоємців у ОСОБА_2 немає, тому позивач - ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом.

У своїй позовній заяві позивач просив суд: встановити факт реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 між ОСОБА_3 (російською мовою) та ОСОБА_2 (російською мовою), тобто факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_3 (російською мовою), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьку Луганської області та ОСОБА_2 (російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області. А також визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 (російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області, право власності на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька Луганської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з копією посвідки про народження серії НОМЕР_1 , виданої бюро ЗАГС Лисичанського району Ворошиловградської області від 30.08.1943 року, ОСОБА_1 (російською мовою) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області, батьком якого записаний ОСОБА_3 (російською), мати - ОСОБА_2 (російською).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.11.1950 року Борівською селищною радою Ворошиловградської області ОСОБА_3 (російською мовою) та ОСОБА_6 (російською) одружились 22.10.1936 року, актовий запис № 28.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Борівською селищною радою м. Сєвєродонецька Луганської області 12 жовтня 1992 року, актовий запис № 96, ОСОБА_3 (російською) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією заповіту від 14.05.1993 року, посвідченого секретарем виконкому Борівської селищної ради Костецькою К.І., ОСОБА_2 (російською), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповідає своєму сину ОСОБА_1 (російською).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Борівською селищною радою м. Сєвєродонецька Луганської області 23 серпня 1996 року, актовий запис № 79, ОСОБА_2 (російською) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з копією довідки № 407 від 20.05.2020, виданої виконкомом Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька Луганської області, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - ОСОБА_4 , 1915 року народження, дійсно був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 з 17.03.1980 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знятий з реєстрації 12.10.1992 року. На час смерті з ним була зареєстрована та мешкала дружина ОСОБА_2 , 1916 року народження, з 17.03.1980 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією довідки № 406 від 20.05.2020, виданої виконкомом Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька Луганської області, мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - ОСОБА_2 , 1916 року народження, дійсно була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 з 17.03.1980 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Знята з реєстрації 23.08.1996 року. На час смерті була зареєстрована одна.

Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 225/02-31 від 30.04.2020, державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Мозолєвою Л.О. було відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано документів, що підтверджують право власності на 1/2 (одну другу) частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також факт шлюбних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 з наданих документів неможливо встановити.

Згідно з копією довідки № 964 від 04.11.2019, виданої директором КП «Сєвєродонецьке БТІ», домоволодіння АДРЕСА_2 зареєстровано: 1/2 частка на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_3 (російською мовою) на підставі свідоцтва про право власності на будівлю, виданого Лисичанським райкомгоспом 13.03.1953 року, згідно з рішенням виконкому Борівської селищної ради № 32 від 24.10.1952 року; 1/2 частка на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_5 на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку, посвідченого 05.10.2000 року, приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кізімою В.В., реєстр № 3259.

Згідно з копією довідки Державного архіву Луганської області Луганської обласної військово-цивільної адміністрації № Р-184 від 26.12.2019, документи виконкому Борівської селищної ради народних депутатів за період з 1943 року по 1972 роки були передані на зберігання до Державного архіву Луганської області, а у зв`язку з проведенням АТО/ООС всі документи залишилися на непідконтрольній українській владі території у м. Луганську.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

У своїй заяві заявник посилається на те, що факт реєстрації шлюбу між його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (російською) підтверджується копіями документів, які додані до заяви.

Ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає, що факт перебування у шлюбі ОСОБА_3 (російською) з ОСОБА_2 (російською) підтверджується копією свідоцтва про їх одруження. Однак з даних документів видно, що у свідоцтві про одруження була допущена помилка, розбіжність в написанні по батькові матері позивача у свідоцтві про одруження та в інших документах, а саме російською « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 (російською мовою), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьку Луганської області та ОСОБА_2 (російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Борівському м. Сєвєродонецька Луганської області, перебували у шлюбі з 22 жовтня 1936 року.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2 (російською).

Водночас позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 р. (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 (російською), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не отримав свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що не надав нотаріусу документів, що підтверджують право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке є спадковим майном.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Отже, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої ОСОБА_2 , має право на спадкування за заповітом спадкового майна, яке залишилось після смерті останньої, оскільки окрім позивача з заявами про прийняття спадщини за законом або за заповітом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивач прийняв належну йому спадщину за заповітом, тому що у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, судом вбачається, що на час смерті батька позивача - ОСОБА_4 , 1915 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним була зареєстрована та мешкала дружина ОСОБА_2 , 1916 року народження, з 17.03.1980 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, з наведених матеріалів справи суд доходить висновку, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у якому була зареєстрована та постійно мешкала, а тому ще за свого життя мала право зареєструвати за собою права власності на частку домоволодіння, яка належала її чоловіку та заповідати її будь-кому, зокрема своєму синові.

Ураховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до Борівської селищної ради міста Сєвєродонецька Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Борівської селищної ради міста Сєвєродонецька Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 між ОСОБА_3 (російською мовою) та ОСОБА_2 (російською мовою), тобто факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_3 (російською мовою), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьку Луганської області та ОСОБА_2 (російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 (російською мовою), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області, право власності на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач: Борівська селищна рада м. Сєвєродонецьк Луганської області, місцезнаходження: 93493, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Борівське, вул. Калинова, буд. 7, .

Суддя І. С. Посохов