Справа № 2-1707/11
Провадження № 2-зз/203/25/2020
УХВАЛА

28 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-1707/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

21 вересня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 (далі заявник, відповідач) з заявою про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-1707/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд:

- скасувати заходи забезпечення, накладені 14.02.2011 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, якою було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») у цивільній справі № 2-1707/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді накладення арешту на все належне ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно, у томі числі на належний йому на праві власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначив, що 14.02.2011 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про заходи забезпечення позову у цивільній справі № 2-1707/11 та Дзержинським відділом Державної виконавчої служби України було накладено арешт на усе належне йому рухоме та нерухоме майно, у тому числі на належний йому на праві власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавче провадження № 30416725 було закрито 18.11.2012 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виконання виконавчого документа), у зв`язку з повним фактичним виконанням, тобто повним погашенням боргу.

За поясненнями заявника, він повністю виконав свої зобов`язання за кредитом на підставі рішення суду, про що свідчить довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 19.07.2019 року та лист про зняття арешту від АТ КБ «ПриватБанк» до Державної виконавчої служби Дзержинського району м. Кривого Рогу від 25.07.2019 року. Проте до теперішнього часу заявник не може розпорядитися своїм майном, бо арешт, накладений на нього ще не знято державним виконавцем. При цьому заявник посилається на положення п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент звернення заявника до суду) та зазначає, що судове рішення про скасування забезпечення позову є підставою для зняття виконавчого арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 року у цивільній справі № 2-1707/11.

У судове засідання, призначене на 15:00 годину 28.09.2020 року, учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, а також те, що відсутні перешкоди для розгляду заяви по суті, на місці ухвалив розглядати заяву за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 року (суддя Леонов А.А.) було частково задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , на загальну суму 568825,86 грн шляхом заборони укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено (а.с. 24).

31.03.2011 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла постанова державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 24.03.2011 року, ВП № 25351742, за якою повідомлялось, що ухвала суду № 2-1707, видана 14.02.2011 року, виконана, виконавче провадження з примусового виконання вказаної ухвали суду про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 для забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» закінчено (а.с. 35-37).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості були задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № 1/528-МК від 01.11.2007 року станом на 30.12.2010 року у розмірі 568825,86 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 200 грн; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн; у задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено (а.с. 61-62).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Католікян М.О.) від 22.07.2014 року було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 11.07.2014 року про скасування заходів забезпечення позову та скасовані заходи забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 року у справі № 2-1707/11, скасовано арешт, накладений на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , на загальну суму 568825,86 грн, та знято заборону укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження (а.с. 96). Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 31.07.2014 року.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Казак С.Ю.) від 22.10.2014 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № 1/528-МК від 01.11.2007 року, що виникла станом на 30.12.2010 року в сумі 71464,13 доларів США, що еквівалентно 568825,86 грн, з яких заборгованість за кредитом в сумі 45036,37 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 18990,50 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в сумі 4004,29 доларів США, штраф (фіксована частина) в сумі 31,41 доларів США, штраф (процентна складова) в сумі 3401,56 доларів США (а.с. 111-112).

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2011 року набрало законної сили станом на 05.01.2015 року після відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.01.2015 року (а.с. 120).

Суд зазначає, що згідно з ч. 1, ч. 4, ч. 5, ч. 7, ч. 8, ч. 9, ч. 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд, враховуючи, що заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 року (суддя Леонов А.А.) вже були скасовані ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2014 року (суддя Католікян М.О.), що набрала законної сили станом на 31.07.2014 року, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову від 21.09.2020 року в цивільній справі № 2-1707/11.

Тому, з урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-1707/11.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 158, 223, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-1707/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Кіровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до вимог ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва