Справа № 521/9975/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Чернушич С.М. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.03.2016 р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.03.2016 р., ухваленому у даній справі, був задоволений позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 129913,51 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1299,14 грн.

21.09.2020 року, представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Чернушич С.М. звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання заяви та про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про розгляд вказаної цивільної справи відповідачка не знала, так як жодних повісток про виклик до судових засідань по даній справі не отримувала, враховуючи, що в матеріалах справи мається єдине поштове повідомлення з від міткою листоноші «не обслуговується», а тому, відповідачка не була присутня в судових засіданнях та під проголошення заочного рішення суду, довірившись своєму представникові за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2 , який отримуючи судові повістки на своє ім`я не повідомляв відповідачку про дати слухань даної справи і запевняв її в тому, що справа слухається суді, її розгляд постійно відкладається, запевняючи її в тому, що повністю контролює хід розгляду справи то тих пір, поки влітку 2020 р., вона не дізналася про заяву стягувача АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, після чого звернулася за правовою допомогою до адвоката Чернушича С.М., який 02.09.2020 р. звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з заявою про ознайомлення з матеріалами судової справи та вперше отримав засвідчену копію оскаржуваного рішення та фотокопії всіх матеріалів справи, про що відзначено у його власноруч написаній заяві, долученій до матеріалів справи. У зв`язку з чим, відповідачка по справі, була позбавлена можливості на подачу відзиву на позов та реалізацію свого процесуального права приймати участь в судових засіданнях, надавати докази, клопотання та заперечувати проти позову, беручи до уваги, що вона категорично заперечує проти задоволення позовних вимог і не визнає обставин, вказаних у позові, так як вони ґрунтуються на недопустимих доказах, покладених в основу позову та заочного рішення суду, так як судом не були досліджені факти, які суттєво впливають на обсяг позовних вимог та доказову базу, а саме, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачкою кредиту в сумах, зазначених позивачами, беручи до уваги, що в позові йдеться про отримання відповідачкою кредиту в розмірі 11475 дол. США, а кредит був перерахований на рахунок СПД ОСОБА_3 у гривнях, позивачами не було надано суду і не досліджено судом первинних бухгалтерських документів та меморіальних ордерів, в матеріалах справи відсутня заява відповідачки на видачу готівки, позивачами не надано обґрунтованого розрахунку позову щодо кредитної заборгованості, процентів, згоду на підвищення яких не надавала відповідачка банку, нарахування пені, викладених у заочному рішенні суду.

З зазначених підстав, представник відповідачки просив суд, поновити процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, представник відповідачки не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, надіславши на електронну адресу (скриньку) суду заяву, в якій повністю підтримав доводи заяви, яку просив суд задовольнити і провести судове засідання за його відсутністю.

Представник позивачів (стягувачів) АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмовий відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просив суд відмовити в її задоволенні, вважаючи заяву безпідставною та немотивованою, а також заяву про слухання справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 284,285 ЦПК України - заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відтак згідно з ч. 3 ст. 284 ЦПК України відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення протягом 20 днів з дня отримання його копії.

Частини 1,4 статті 287 ЦПК України передбачають, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Стаття 288 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що викладені представником відповідачки мотиви і доводи поважності неявки відповідачки ОСОБА_1 в судові засідання є слушними, та докази, на які посилається її представник, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме, судом враховується, що про розгляд вказаної цивільної справи відповідачка не знала, так як жодних повісток про виклик до судових засідань по даній справі не отримувала, враховуючи, що в матеріалах справи мається єдине поштове повідомлення з від міткою листоноші «не обслуговується», а тому, відповідачка не була присутня в судових засіданнях та під проголошення заочного рішення суду, довірившись своєму представникові за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2 , який отримуючи судові повістки на своє ім`я не повідомляв відповідачку про дати слухань даної справи і запевняв її в тому, що справа слухається суді, її розгляд постійно відкладається, запевняючи її в тому, що повністю контролює хід розгляду справи то тих пір, поки влітку 2020 р., вона не дізналася про заяву стягувача АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, після чого звернулася за правовою допомогою до адвоката Чернушича С.М., який 02.09.2020 р. звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з заявою про ознайомлення з матеріалами судової справи та вперше отримав засвідчену копію оскаржуваного рішення та фотокопії всіх матеріалів справи, про що відзначено у його власноруч написаній заяві, долученій до матеріалів справи. У зв`язку з чим, відповідачка по справі, була позбавлена можливості на подачу відзиву на позов та реалізацію свого процесуального права приймати участь в судових засіданнях, надавати докази, клопотання та заперечувати проти позову, беручи до уваги, що вона категорично заперечує проти задоволення позовних вимог і не визнає обставин, вказаних у позові, так як вони ґрунтуються на недопустимих доказах, покладених в основу позову та заочного рішення суду, так як судом не були досліджені факти, які суттєво впливають на обсяг позовних вимог та доказову базу, а саме, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачкою кредиту в сумах, зазначених позивачами, беручи до уваги, що в позові йдеться про отримання відповідачкою кредиту в розмірі 11475 дол. США, а кредит був перерахований на рахунок СПД ОСОБА_3 у гривнях, позивачами не було надано суду і не досліджено судом первинних бухгалтерських документів та меморіальних ордерів, в матеріалах справи відсутня заява відповідачки на видачу готівки, позивачами не надано обґрунтованого розрахунку позову щодо кредитної заборгованості, процентів, згоду на підвищення яких не надавала відповідачка банку, нарахування пені, викладених у заочному рішенні суду.

Суд погоджується з твердженнями представника відповідачки про те, що остання, у зв`язку з її неналежним сповіщенням була позбавлена законної можливості на подачу відзиву на позов та реалізацію свого процесуального права приймати участь в судових засіданнях, подачу доказів, клопотань, заявлення відводів, витребування та надання доказів, беручи до уваги, що відповідачка заперечує проти позовних вимог і не визнає обставини, вказаних у позові, так як вони ґрунтуються на недопустимих доказах, покладених в основу як позову.

У своїх рішення, Європейський суд з прав людини неодноразово вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року). Аналогічне зазначено у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03).

При чому, право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразового наголошував на тому, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18 від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями).

У своїй сукупності, вказані доводи заслуговують на увагу та є суттєвими, і такими, що мають істотне і суттєве значення для розгляду справи по суті в загальному порядку, чого не було враховано судом при заочному розгляді справи, як і заслуговують на увагу поважні причини для поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, описані вище.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є підстави для поновлення представнику відповідачки ОСОБА_1 адвокату Чернушичу С.М. процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення суду з призначенням справи до розгляду в загальному порядку в порядку ч.ч. 3,4 ст. 284 ЦПК України, згідно з якими, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду та строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Керуючись ст.ст. 131,259,284,287,288 ЦПК України, ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ, суд,-

УХВАЛИВ :

1.Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Чернушич С.М. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення задовольнити ;

2.Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення ;

3.Заочне рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.03.2016 р. по цивільній справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту скасувати ;

4.Суддя по вказаній справі, який призначить справу до розгляду в загальному порядку, буде визначений згідно ст. 33 ЦПК України Автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Овідіопольського

районного суду Д.М. Гандзій