Справа № 204/3118/20
Провадження № 2-з/204/104/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника позивача Дніпровської міської ради Сокол І.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кобельницький Сергій Іванович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, припинення права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кобельницький Сергій Іванович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, припинення права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності.

21 вересня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача Дніпровської міської ради Сокол І.В. про забезпечення позову. Вказана заява була передана судді канцелярією суду 24 вересня 2020 року. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що в судовому засіданні 15 вересня 2020 року, при розгляді справи по суті, відповідачем ОСОБА_1 було надано до суду довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якої об`єкт нерухомого майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, а саме: нежитлове приміщення 2 по АДРЕСА_1 на даний момент належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.05.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сидельковською Ю.Ю. за реєстровим № 118. Зазначена обставина є причиною суттєвої зміни складу учасників справи. Як наслідок, у позивача з`явилась необхідність надати додаткову заяву про забезпечення позову. Предметом даного позову є нежитлове приміщення II, загальною площею 157,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що право власності на спірний об`єкт нерухомого майна виникло на незаконних підставах та у подальшому перейшло до інших власників, наступне відчуження цього об`єкту нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар його витребування від осіб, які не залучені до участі у цій судовій справі, що спричинить додаткові витрати та труднощі для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням. Враховуючи вже існуюче відчуження спірного нежитлового приміщення, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради, на сьогодні, у випадку незастосування заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. У зв`язку з тим, що спірний об`єкт нерухомого майна перебуває у власності ОСОБА_3 на час розгляду зазначеного позову, забезпечення даного позову є необхідним. У зв`язку з викладеним просить: накласти арешт на нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі, щодо нежитлового приміщення II, загальною площею 157,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 197215220 від 22 січня 2020 року, нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на праві приватної власності належало ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування від 11 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кобельницьким С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 263.

Позивач Дніпровська міська рада вже звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у вказаній справі з заявою про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 26 травня 2020 року було задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та переходу права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Однак, в судовому засіданні 15 вересня 2020 року, після початку розгляду справи по суті, під час надання пояснень представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 повідомила, що на теперішній час відповідач ОСОБА_1 вже не є власником спірного нежитлового приміщення 2, площею 157,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та з 19 травня 2020 року власником даного приміщення є ОСОБА_3 .

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 223881068 від 14 вересня 2020 року, 19 травня 2020 року право приватної власності на нежитлове приміщення 2, загальною площею 157,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), було зареєстровано за ОСОБА_3 (номер запису про право власності - 36564937) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.05.2020 року серії та номер НОІ 439341, НОІ 439342, реєстровий № 118, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сидельковською Ю.Ю.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову не може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а тому підстав для задоволення заяви не має.

Суд вважає, що підстави для забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та переходу права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 відсутні, оскільки ОСОБА_3 по даній справі не є відповідачем і до неї не пред`явлено будь-яких вимог.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині вимог про заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі, щодо нежитлового приміщення II, загальною площею 157,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки заборона вчинення таких дій може призвести до необґрунтованого порушення прав інших осіб на забезпечення позовів (накладення арештів, заборон на відчуження). Позивачем належним чином не обґрунтовано та не доведено необхідності заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо накладення арештів та заборон на відчуження.

Крім того, відсутні підстави і для накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення ІІ, загальною площею 157,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на спірне нерухоме майно, оскільки такі заходи забезпечення позову вже застосовані Красногвардйським районним судом м. Дніпропетровська в межах розгляду даної справи на підставі ухвали суду від 26 травня 2020 року, яка набрала законної сили.

При цьому, необхідності повторно накладати арешт на спірне нерухоме майно та повторно застосовувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо здійснення державної реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням та переходом права власності на спірне нерухоме майно, заявником перед судом жодним чином не обґрунтовано та не доведено.

Таким чином, з урахуванням усього вищенаведеного та приймаючи до уваги факт застосування заходів забезпечення позову на підстави ухвали Красногвардйського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2020 року, що виключає можливість відчуження спірного майна, суд приходить до висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні представника позивача Дніпровської міської ради Сокол І.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кобельницький Сергій Іванович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, припинення права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез