Справа № 200/8251/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Кубрак К.В.

за участю заявника (відповідача) ОСОБА_1

представника позивача - Ляшенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28.08.2020 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї заяви.

Ухвалою судді від 31.08.2020 року дана заява прийнята до провадження та призначено судове засідання по її розгляду на 14.09.2020 року.

14.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради надійшло письмове заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення з посиланням на відсутність підстав для перегляду заочного рішення суду від 26.12.2018 року.

14.09.2020 року в зв`язку з перебуванням судді Кудрявцевої Т.О. на лікарняному, судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення було перепризначено на 18.09.2020 року.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається в заяві на те, що 06.08.2020 року шляхом отримання повідомлення від банку про встановлення виконавчою службою обмеження на банківську картку йому стало відомо про розгляд Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська даної справи № 200/8251/18 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії та прийняття у ній заочного рішення 26.12.2018 року, яке він не отримував. Копію вказаного рішення він отримав 11.08.2020 року, тому строк на подання даної заяви пропущений ним з поважних причин. Він не з`явився в судове засідання, на якому було ухвалено вказане судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання та, відповідно не мав можливості подати відзив, виходячи з того, що взагалі не знав про існування цього судового процесу та не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, тому не мав можливості реалізувати свої процесуальні права та не міг висловити свою позицію щодо позовних вимог позивача.

Також, ОСОБА_1 в заяві, серед іншого, зазначає, що в позові позивач, з посиланням на відповідні пункти та додатки Договору № 080720 від 15.10.2003 року про постачання теплової енергії, стверджує про те, що відповідно до своїх обов`язків за вищевказаним договором позивачем впродовж опалювального сезону 2016 - 2017 років надавалися послуги з теплопостачання об`єктів відповідача, але належної оплати, в повному обсязі, не надходило. Таке твердження не відповідає дійсності в силу наступного: Договір № 080720 від 15.10.2003 року про постачання теплової енергії (з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей до договору № 080720 від 15.10.2003 року та Протоколу Узгодження розбіжностей до протоколу розбіжностей Договору № 080720 від 15.10.2003 р. ) було укладено між двома сторонами, якими на момент укладання цього правочину виступали, відповідно: Міське комунальне підприємство Дніпропетровські міські теплові мережі", (Енергопостачальна організація), з одного боку, та ОСОБА_1 (споживач) з іншого боку, будь-яких інших сторін цього договору ніколи не існувало і не існує. При цьому, позивач не є стороною зазначеного Договору, а є окремою юридичною особою, а саме Комунальне підприємство ТЕПЛОЕНЕРГО Дніпровської міської ради, , з яким він ніколи не укладав будь-яких правочинів, зокрема, щодо постачання йому з боку позивача теплової енергії та не приймав на себе будь-яких інших зобов`язань перед позивачем або перед третіми особами, на користь яких чи від імені яких може діяти позивач. Позивач не висуває вимог до відповідача в порядку правонаступництва, про що свідчить відсутність в позовній заяві та в інших матеріалах справи будь-яких посилань на правонаступництво як на відповідну правову підставу переходу до нього прав та обов`язків Енергопостачальної організації за договором про постачання теплової енергії, тобто прав та обов`язків Міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі як сторони Договору № 080720 від 15.10.2003 року. Таким чином, позивач не є стороною Договору № 080720 від 15.10.2003 року, а відповідач ніколи не укладав з ним будь-яких правочинів, зокрема, не укладав правочинів щодо постачання з боку позивача теплової енергії і не приймав на себе будь-яких інших зобов`язань перед ним. Позивач не висуває вимог до відповідача в порядку правонаступництва щодо прав та обов`язків Міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі, (тобто п| та обов`язків Енергопостачальної організації" як сторони за Договором № 080720 від 15.10.2003 року). Додаткову угоду, на яку посилається позивач, він не укладав та вважає її виготовлення та використання з його боку спробою викривлення фактичних обставин справи з метою безпідставного пред`явлення до нього вимог та привласнення його коштів, зокрема, із застосуванням фіктивної дати укладання цього правочину між позивачем та Міським комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі, який вони уклали, начебто, 27.09.2016 року, а фактично - не раніше ніж в березні 2017 року, тобто поза межами опалювального сезону 2016-2017, протягом якого позивач, відповідно, не надавав та не міг надавати йому послуги з теплопостачання, оскільки не мав на це достатніх правових підстав. Протягом опалювального сезону 2016-2017 років (так само, як і по теперішній час) ніяких послуг з теплопостачання об`єктів відповідача він не отримував, а позивач їх йому не надавав, оскільки ніяких правовідносин між ним та позивачем щодо надання таких послуг не існувало та не існує. Відповідно, вимоги позивача щодо отримання оплати за послуги, які він не надавав і які не ґрунтуються на договорі або іншому правочині є безпідставними.

Також, ОСОБА_1 зазначає в заяві, що протягом періоду, відносно якого позивач звернувся до нього з позовною заявою, а саме, "опалювального сезону 2016 - 2017 років, будь-яка особа, включаючи позивача та/або Міське комунальне підприємство Дніпропетровські міські теплові мережі, , не мала правових підстав щодо постачання тепла до його приміщення на підставі Договору № 080720 від 15.10.2003 року та, відповідно, не має права вимагати сплати за таке постачання. Він категорично не погоджується з тим, що, як стверджує позивач, протягом опалювального сезону 2016 - 2017 років він фактично отримував теплову енергію, а позивач, начебто, надавав йому якісь акти, які він, за його словами, відмовлявся отримувати, всі ці твердження не відповідають дійсності.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 в заяві просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року по справі № 200/8251/18 за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії; переглянути зазначене заочне рішення та скасувати його.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду від 26.12.2018 року та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду від 26.12.2018 року, посилаючись на її необгрунтованість.

Вислухавши учасників справи? розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 08.05.2020 року Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. була визначена для розгляду даної справи.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, ухваленим у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії, задоволено позовні вимоги позивача, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради суму заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 7936 грн. 92 коп., яка складається з: 6684,71 грн. сума основного боргу, 229,44 грн. 3% річних, 1022,77 грн. інфляційні витрати, а також стягнуто судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до копії супровідного листа, який міститься в матеріалах справи, 26.12.2018 року на адресу учасників справи направлено копію вказаного заочного рішення.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Відповідно до ст. 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно до ч.3, 4 цієї статті учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність обох підстав одночасно.

Судом встановлено, що відповідачу 06.08.2020 року шляхом отримання повідомлення від банку про встановлення виконавчою службою обмеження на банківську картку стало відомо про розгляд Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська даної справи № 200/8251/18 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії та прийняття у ній заочного рішення 26.12.2018 року, яке він не отримував. Копію вказаного рішення він отримав 11.08.2020 року, тому строк на подання даної заяви пропущений ним з поважних причин.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 з поважних причин пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, в зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

У наданій суду заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, не з`явився в судове засідання, на якому було ухвалено вказане судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання та, відповідно не мав можливості подати відзив, виходячи з того, що взагалі не знав про існування цього судового процесу, тому не мав можливості реалізувати свої процесуальні права та не міг висловити свою позицію щодо позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 21.06.2020 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 27.07.2018 року, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На аркуші цивільної справи 73 міститься копія супровідного листа від 21.06.2018 року про направлення для відома та виконання на адресу учасників справи копії ухвали про відкриття провадження у справі з викликом сторін в судове засідання та про направлення на адресу реєстрації відповідача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , також копії позовної заяви з додатками.

Відповідачем не надано доказів неотримання за зазначеною адресою вищевказаних копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 26.12.2018 року, з посиланням на положення ч.1 ст. 280 ЦПК України, постановлено про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Як зазначено в цій ухвалі, відповідач належним чином повідомлений про час розгляду справи, відзиву на позовну заяву, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником приміщення за адресою АДРЕСА_2 (адреса до перейменування). 15.10.2003 року між ОСОБА_1 та КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» було укладено договір № 080720 про постачання теплової енергії за вказаною адресою.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що позивач Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради не є стороною Договору № 080720 від 15.10.2003 року, а він ніколи не укладав з ним будь-яких правочинів, зокрема, не укладав правочинів щодо постачання з боку позивача теплової енергії і не приймав на себе будь-яких інших зобов`язань перед ним; позивач не висуває вимог до нього в порядку правонаступництва щодо прав та обов`язків Міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі; Додаткову угоду, на яку посилається позивач, він не укладав та вважає її виготовлення та використання з його боку спробою викривлення фактичних обставин справи з метою безпідставного пред`явлення до нього вимог та привласнення його коштів, зокрема, із застосуванням фіктивної дати укладання цього правочину між позивачем та Міським комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі, який вони уклали, начебто, 27.09.2016 року, а фактично - не раніше ніж в березні 2017 року, тобто поза межами опалювального сезону 2016-2017, протягом якого позивач, відповідно, не надавав та не міг надавати йому послуги з теплопостачання, оскільки не мав на це достатніх правових підстав. Протягом опалювального сезону 2016-2017 років (так само, як і по теперішній час) ніяких послуг з теплопостачання об`єктів відповідача він не отримував, а позивач їх йому не надавав, оскільки ніяких правовідносин між ним та позивачем щодо надання таких послуг не існувало та не існує. Також, заявник зазначає, що протягом періоду, відносно якого позивач звернувся до нього з позовною заявою, а саме, "опалювального сезону 2016 - 2017 років, будь-яка особа, включаючи позивача та/або Міське комунальне підприємство Дніпропетровські міські теплові мережі, не мала правових підстав щодо постачання тепла до його приміщення на підставі Договору № 080720 від 15.10.2003 року та, відповідно, не має права вимагати сплати за таке постачання. Він категорично не погоджується з тим, що, як стверджує позивач, протягом опалювального сезону 2016 - 2017 років він фактично отримував теплову енергію, а позивач, начебто, надавав йому якісь акти, які він, за його словами, відмовлявся отримувати, всі ці твердження не відповідають дійсності.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 також посилається на те, що ним ще 14.09.2010 року на адресу начальнику служби збуту Бабушкінської районної філії МКП «Дніпропетровські теплові мережі» було надано заяву, в якій він просив вважати договір № 080720 від 15.10.2003 року припиненим з посиланням на те, що він не користується приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , плануючи проведення в ньому ремонтних робіт і не потребує послуг його опалення.

Примірник вказаної заяви ОСОБА_1 додав до заяви про перегляд заочного рішення та пояснив, що після направлення вказаної заяви в 2010 році до МКП «Дніпропетровські теплові мережі» він вважав, що таким чином припинено дію договору № 080720 від 15.10.2003 року, укладеного між ним та Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» про постачання теплової енергії до належного йому нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 (офіс), і він не повинен нести обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання за вказаною адресою та взагалі не буде отримувати та не отримував такі послуги.

В даному судовому засіданні представник позивача заперечувала проти наявності зазначеної заяви, вважаючи її неналежним доказом доводів відповідача.

Разом з цим, суд вважає, що відповідачем не надано будь-яких доказів направлення ним на адресу начальника служби збуту Бабушкінської районної філії МКП «Дніпропетровські теплові мережі» вищезазначеної заяви від 14.09.2010 року про припинення дії договору № 080720 від 15.10.2003 року та припинення в зв`язку з цим постачання теплової енергії за вказаною адресою у порядку та у спосіб, що передбачені діючим на той час Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року.

Також, судом встановлено, що 27.07.2016 року рішенням Дніпропетровської міської ради № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання» було передано об`єкти і мережі теплопостачання, тобто виконання функцій з теплопостачання об`єктів за вказаним Договором перейшли до КП «Теплоенерго», що не спростовано в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що заочне рішення від 26.12.2018 року було ухвалене на сукупності доказів, що містяться в матеріалах цивільної справи, заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд цього заочного рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018 року, ухваленого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором про постачання теплової енергії - залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева