Справа № 712/8679/20
Провадження № 2/712/2207/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого/ судді - Троян Т.Є.

з участю секретаря - Ліпатової Н.Г.

представника позивача адвоката Лисенка І.А.,

представника відповідача адвоката Горстки Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Лисенко І.А. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2011 ОСОБА_1 уклала шлюб із відповідачем. У шлюбі у них народилися два сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Зазначив, що 30.05.2019 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб було розірвано. Діти зареєстровані та проживають разом з позивачем. Вказав, що позивач самостійно не може забезпечити дітям належний рівень, а тому батько, який здоровий та працездатний, зможе оплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2020 відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача адвокат Горстка Я.В. 26.10.2020 скерувала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1159,00 грн., сина ОСОБА_6 - в розмірі 929,50 грн., тобто у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Зазначила, що відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2008 з відповідача стягуються на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час відповідач має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій виповнилося 10 місяців та непрацюючу дружину ОСОБА_10 , на утримання яких у нього із заробітної плати в розмірі 11200 грн. йде значна сума коштів. Крім того, відповідач з родиною не має власного житла, тому змушений його орендувати. В місяць за оренду квартири відповідач сплачує 3000 грн., що підтверджується договором оренди квартири від 29.01.2020 року та близько 2000 грн. комунальних платежів. Також вказала, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Адвокат позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Адвокат відповідача ОСОБА_12 позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнала.

Суд, заслухавши думку адвокатів, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, кий рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року розірваний.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.08.2012, та відповідно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.09.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Адвокат позивача в судовому засіданні зазначив, що позивачка самостійно утримувати синів не в змозі, а відповідач не забезпечує добровільно дітей належним чином.

Так, відповідно до довідки про доходи від 23.10.2020, ОСОБА_1 працює у ТОВ «Авангард Дистрибуції» на посаді економіста, загальна сума доходу за період з квітня 2020 по вересень 2020 без урахування аліментів становить 28852,20 гривень. З наданого відзиву адвоката відповідача вбачається, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання синів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки має на утримання ще двох дітей.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.12.2008 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј часини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менша ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2008 і до повноліття дитини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 31.12.2019, ОСОБА_2 вказаний батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, з наданих до відзиву документів вбачається, що ОСОБА_2 орендує квартиру за адресою АДРЕСА_1 , розмір орендної плати складає 3000 грн. на місяць та додатково оплата за комунальні послуги.

Відповідно до виписки по рахунку АТ КБ «Приватбанк», у серпні 2020 розмір цільових надходжень ОСОБА_2 складав 11200 грн., що, як стверджує адвокат відповідача, є розміром заробітної плати ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності,враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває четверо дітей, а також відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, та не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дітей, позовні вимоги визнані, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав, то відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 420,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 142, 258, 259, 274, 430 ЦПК України, ст.ст.3, 84, 181, 182, 184, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.09.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Т.Є.Троян