Справа № 464/353/20
пр.№ 2/464/569/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гернаги Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 17.01.2020 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позову покликається на те, що з 18.10.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_4 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.03.2015 року шлюб між ними було розірвано, однак згодом після примирення, 07.03.2018 року між ними було зареєстровано повторний шлюб. Відносини з відповідачем знову виявилися невдалими та їх спільне проживання остаточно припинилося у квітні 2018 року, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11.06.2018 року, шлюб між ними було розірвано. Неповнолітня дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її вихованні та утриманні. Їй одній матеріально важко утримувати доньку та забезпечувати всім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального її розвитку. Також зазначає про те, що значні кошти витрачаються на лікування доньки, оскільки в неї є встановлений діагноз: астигматизм та складна міопія високого ступеня. З огляду на такі проблеми із здоров`ям, донька щонайменше два рази на рік проходить лікування у різних клініках. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з квітня 2018 року. Таким чином, вважає, що їх неповнолітній донці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для повноцінного розвитку, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років.

Ухвалою від 30.01.2020 р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, які наведені у позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову. Надав пояснення про те, на даний час він офіційно не працевлаштований, доходів немає, а відтак не має змоги сплачувати аліменти. Разом з тим, зазначив, що має присадибну ділянку, на якій вирощує продукти харчування, а тому вважає, що донька періодично може проживати з ним, яку він забезпечить всім необхідним.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2004 р., актовий запис №2454, а.с.8). Неповнолітня ОСОБА_4 проживає із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 15.06.2019 р., виданою Центром надання адміністративних послуг м.Львова (а.с.9).

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні позивача, відповідач не надає фінансову допомогу на її утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів, суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивач, матеріальне становище відповідача, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дитини та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 17.01.2020 р. та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 430 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 17.01.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2020 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Ю. Теслюк