Ухвала

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 159/2106/19

провадження № 61-19140ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19).

Водночас посилання заявника у касаційній скарзі на не врахування судами висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18), постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), не можуть бути підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України з огляду на таке.

Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вбачається, що у вказаній справі наявні інші предмет та підстави позову, а також встановлені інші фактичні обставини, ніж у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, що свідчить про те, що правовідносини не є подібними. Не може відноситись до подібних правовідносин лише посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду із загальних питань правозастосування.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) вбачається, що у вказаній справі суд касаційної інстанції скасував ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі з підстав порушення норм процесуального права та направив справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Отже, висновки суду касаційної інстанції у справі № 638/2304/17 не містять встановлених фактичних обставин, які мають істотне значення для таких справ, та висновків щодо застосування норм матеріального права у спірних відносинах щодо вирішення спору по суті, що унеможливлює вирішення питання про не застосування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, у касаційній скарзі міститься клопотання заявника про зупинення дії рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказане клопотання мотивовано тим, що на підставі оскаржуваних судових рішень може бути скасована реєстрація права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» на спірні об`єкти нерухомості та відновлено реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ», у зв`язку із чим останнє матиме можливість відчужити спірні об`єкти нерухомості, що призведе до порушення прав заявника та інших осіб.

За змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів належних доводів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень, тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.

Витребувати із Ковельського міськрайонного суду Волинської області матеріали зазначеної цивільної справи № 159/2106/19.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ» про зупинення дії судових рішень відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик