Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 29.12.2019 року між нею та відповідачем було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку з присадибними земельними ділянками розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Ціна нерухомого майна була обумовлена в розмірі 30 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а відповідач зі свого боку зобов`язалася, що після сплати суми нотаріально посвідчать договір купівлі-продажу.

Після отримання грошей, відповідач договір належним чином не посвідчила, на моє прохання посвідчити його нотаріально, посилається на те, що право власності на домоволодіння зареєстровано на її померлого батька ОСОБА_3 , а із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння вона не зверталася та не реєструвала.

Позивач вважає, що між ним та відповідачем, яка є спадкоємцем нерухомого майна досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачем сплачено всю вартість майна, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим позивач вважає, що за ним можливо визнати право власності на житловий будинок та присадибні земельні ділянки.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, прохала задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі статтею 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину серії НВО № 919387, 919388, 919389 від 20.04.2017 року на праві власності належить житловий будинок з присадибними земельними ділянками площею 0.2500 га та 0.4520 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 14).

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_2 (а. с. 24-25).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На а. с. 7 є розписка відповідача про отримання нею плати за житловий будинок з присадибними земельними ділянками, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідачі, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та присадибні земельні ділянки.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 46,6 кв. м., житловою площею 29,6 кв. м.; а - сіни; Б літня кухня-сарай; ПГ погріб; В- вбиральня; № 1 - колодязь; № 2, 3,4 паркан; № 5 - хвіртка; № 6 - ворота огорожа; № 5 - замощення; № 6 - ворота;

- земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0141, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223;

- земельну ділянку площею 0,4520 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0140, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук