Дата документу 13.05.2020
Справа № 334/3537/19
Провадження № 2/334/746/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лапі М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення безпідставно сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що приблизно у березні 2011 року у відділенні банку вона отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн. До вересня 2018 року вона сплачувала кредит, проценти за користування кредитом. У зв`язку з тяжким матеріальним положенням 19.10.2018 позивачка звернулась до банку із заявою про реструктуризацію боргу з розрахунку не більше 800,00 грн. на місяць з урахуванням основного кредиту, відсотків, штрафів, та надати належним чином завірену копію попереднього кредитного договору, та надати розрахунок заборгованості за кредитом з січня 2017 року.

Відповідь на це звернення позивачка не отримала, у зв`язку з чим 28.11.2018 знову письмово звернулась до відповідача із заявою про видачу належним чином завіреної копії кредитного договору та розрахунку заборгованості.

04.12.2018 позивачка отримала відповідь, в якій повідомлялось що банк не зобов`язаний надавати таких документів, також було відмовлено у реструктуризації за кредитом.

27.11.2018 позивач відкрила в АТ КБ «ПриватБанк» картку для виплат № НОМЕР_1 , але 02.12.2018 без відома та згоди позивачки відповідач самостійно перерахував кошти у розмірі 1012,61 грн. з картки для виплат № НОМЕР_1 в рахунок погашення боргу за кредитною картою НОМЕР_2 .

На прохання позивачки повернути грошові кошти банк відмовив.

23.12.2018 банк направив позивачці претензію вимогу на суму боргу станом на 14.01.2019 у розмірі 37950,00 грн.

11.03.2019 представник банку особисто на адресу позивачки доставив вимогу про погашення заборгованості у розмірі 46852,54 грн.

Вказуючи на неправомірне списання коштів, позивачка згідно уточненої позовної заяви просить: зобов`язати відповідача надати другий екземпляр підписаного з обох сторін кредитного договору від 06.09.2011 SAMDN 9809; зобов`язати відповідача надати позивачці оригінал анкети-заяви, підписаної позивачкою 06.09.2011; зобов`язати надати позивачці оригінал «справки об условиях с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода» по договору SAMDN 9809», підписану позивачкою 06.09.2011; стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно списаних коштів у розмірі 1012,61 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 6000,00 грн.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» надав відзив на уточнену позовну заяву, вказуючи, що вимоги зобов`язати відповідача надати другий екземпляр підписаного з обох сторін кредитного договору від 06.09.2011 SAMDN 9809, зобов`язати відповідача надати позивачці оригінал анкети-заяви, підписаної позивачкою 06.09.2011, зобов`язати надати позивачці оригінал «справки об условиях с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода» по договору SAMDN 9809», підписану позивачкою 06.09.2011, є взаємовиключними і нелогічними. Перш за все, наразі судом розглядається справа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 06.09.2011 SAMDN 9809, і ОСОБА_1 направлені належним чином завірені копії кредитного договору. Анкета-заява є банківським документом і правові підстави для його надання позичальникові відсутні. Інші складові договору були надані ОСОБА_1 , що засвідчено її підписом у анкеті-заяві.

Дії зі списання коштів з рахунку позивачки (кредитування рахунку) банк вважає правомірними, виходячи з положень ст. 1069 ЦК України.

Щодо стягнення судових витрат у сумі 6000,00 грн. Банк вважає їх необґрунтованими, оскільки такі витрати є не співмірними зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, ціною позову. Крім того, суду не надано належних доказів реальної сплати таких витрат, у зв`язку з чим просить в цій частині вимог відмовити. Крім того, як з`ясовано відповідачем, позивачка на час звернення з позовом до суду являлась офіційно зареєстрованим помічником адвоката Чоп`як В.М., якому вона нібито сплатила 6000,00 грн. за правничу допомогу, що ставить під сумнів надання адвокатом такої правничої допомоги.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явились, звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, що є договором приєднання.

Судом встановлено, що 06.09.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір SAMDN 9809, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості.

Позивачкою визнається укладання кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання Анкети-зави від 06.09.2011 та отримання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 26.02.2020, за вказаним кредитним договором неодноразово перевипускались кредитні картки, остання картка номер НОМЕР_2 була видана 17.07.2015 з терміном дії до вересня 2018 року.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування за вказаним договором, та виписки по рахунку, розмір кредитного ліміту змінювався, 20.03.2017 кредитний ліміт було збільшено до 25000,00 грн., з 15.12.2018 кредитний ліміт становить 00,00 грн.

19.10.2018 позивачка звернулась до банку із заявою про реструктуризацію боргу, що утворилася у зв`язку з неможливістю належного виконання умов договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, з розрахунку не більше 800,00 грн. на місяць з урахуванням основного кредиту, відсотків, штрафів, та надати належним чином завірену копію попереднього кредитного договору, та надати розрахунок заборгованості за кредитом з січня 2017 року.

28.11.2018 позивачка повторно письмово звернулась до відповідача із заявою про видачу належним чином завіреної копії кредитного договору та розрахунку заборгованості.

У своїх листах від 09.11.2018 і від 07.12.2018 банк повідомив, що укладена з позивачкою форма кредитного договору передбачена ст.ст. 633, 634 ЦК України. Договір банківського рахунку складається з Анкети-заяви, підписаної клієнтом, та Умов та правил, розташованих на сайті Банку. Один примірник договору позивачу було надано, надання копії договору чинним законодавством України не передбачено. З розрахунком заборгованості можливо ознайомитись в Приват24, а також повідомлено про неможливість реструктуризації за кредитом.

У листі №20-0010/68831 від 26.12.2018 Національний банк України надав ОСОБА_1 роз`яснення щодо порядку отримання копії договору, виписки з рахунку клієнта та інформації про розмір кредитної заборгованості, а також щодо підстав списання банком коштів з поточного рахунку клієнта для погашення кредитної заборгованості.

АТ КБ «ПриватБанк» з метою стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.09.2011 звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 (справа №334/5687/19), яка на теперішній час не розглянута.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, договір банківського рахунку між ПАТ КБ «ПриватБанк» і клієнтом складається з Анкети-заяви, підписаної клієнтом, та Умов та правил розташованих на сайті банку.

Згідно Анкети-заяви від 06.09.2011, підписаної ОСОБА_1 , вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді.

Як роз`яснено в листі Національного банку України №20-0010/68831 від 26.12.2018 та передбачено ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані на вимогу клієнта надати відповідну інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.

Законодавство не забороняє клієнту звернутися до банку із письмовою заявою для отримання копії заяви-анкети, яка (разом із загальними умовами та правилами надання банківських послуг банком, що розміщені на офіційному сайті банку, мережі Інтернет) є невід`ємною частиною договору, укладеного між клієнтом та банком, а також виписки з рахунку клієнта та інформації про розмір кредитної заборгованості.

Анкета-заява, підписана позичальником, є банківським документом, який належить до суворої звітності, і правові підстави надати позичальнику оригінал Анкети-заяви, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, з огляду на укладений кредитний договір від 06.09.2011 SAMDN 9809, вимога позову зобов`язати відповідача надати другий екземпляр підписаного з обох сторін кредитного договору, оригінал анкети-заяви, підписаної позивачкою 06.09.2011, оригінал «справки об условиях с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода» по договору SAMDN 9809, підписану позивачкою 06.09.2011, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що 27.11.2018 позивачка відкрила в АТ КБ «ПриватБанк» картку для виплат № НОМЕР_1 .

02.12.2018 відповідач самостійно, без відома та згоди позивачки, перерахував кошти у розмірі 1012,61 грн. з картки для виплат № НОМЕР_1 в рахунок погашення боргу за кредитною картою НОМЕР_2 .

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Автоматичне списання грошей з картки для виплат № НОМЕР_1 для погашення простроченої заборгованості по карті НОМЕР_3 у сумі 1012,61 грн. підтверджується випискою з карток за період з 29.11.2018 по 21.12.2018, інформацією з сайту особистого кабінету Приват24 про списання грошових коштів, розрахунком заборгованості за договором б/н від 06.09.2011, випискою про рух коштів за договором/картками ОСОБА_1 , чим спростовуються доводи представника відповідача, що такого списання не було.

На прохання позивачки повернути грошові кошти, банк відмовив, що також не заперечується відповідачем.

Згідно статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачем не доведено наявності передбачених законом підстав для кредитування рахунка (ст. 1069 ЦК України), у зв`язку з чим суд вважає вимоги позову про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суми безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 1012,61 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При вирішення питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Ухвалою суду від 13.08.2019 про відкриття провадження у справі суд відстрочив позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачка надала суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан та розмір свого сукупного доходу за 2018 рік. З огляду на надані на підтвердження цього документи, суд дійшов висновку, що клопотання позивачки підлягає задоволенню.

У позові заявлено вимоги немайнового характеру щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, та вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача 1012,61 грн.

Враховуючи, що суд звільнив позивачку від сплати судового збору при зверненні з вказаним позовом до суду, і у задоволенні позову в частині вимог немайнового характеру судом відмовлено, вказані витрати відносяться на рахунок держави.

Розмір судового збору щодо вимог майнового характеру, які суд визнав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визначається у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату звернення з позовом до суду становить 768,40 грн. Таким чином, відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

В обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача на свою користь судових витрат на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. позивака посилається на наступні документи: Договір про надання правничої допомоги від 17.11.2018, укладений з адвокатом Чоп`як В.М.; акт виконаних робіт від 17.11.2018, згідно якого адвокат надав послуги у формі складання звернень до Антимонопольного комітету України, Національного банку України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та правоохоронних органів, вартість яких складає 2500,00 грн.; акт виконаних робіт від 17.11.2018, згідно якого адвокат надав послуги у формі усної консультації, вартість яких складає 500,00 грн.; акт виконаних робіт від 12.03.2019, згідно якого адвокат надав послуги у формі складання позову до АТ КБ «ПриватБанк», вартість яких складає 3000,00 грн.

Приймаючи до уваги, що позивачем не наданого жодного належного доказу на підтвердження факту оплати послуг з надання правничої допомоги у сумі 6000,00 грн., у задоволенні вимог про їх стягнення з відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 256, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення безпідставно сплачених коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1д), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ), суму безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 1012,61 грн. (одна тисяча дванадцять грн. 61 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1д), на користь держави судовий збір у розмірі (одна тисяча дванадцять грн. 61 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.