Справа № 184/1522/19
Номер провадження 2/184/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М,

за участю секретаря судового засідання Батрак Л.В.,

представника позивача Мотрончука А.П., Ковтун Р.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шаврової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Заводська, 2) до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 17.05.2017р. між ОСОБА_1 та МКП «Покровводоканал» був укладений договір №24 про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення на суму 12230,15 грн., яким визначена сума щомісячного платежу в розмірі 339,73 грн. та поточні щомісячні платежі в сумі 265,85 грн. Згідно п.1 вказаного договору відповідачка мала сплатити реструктуризовану заборгованість протягом періоду 2017-2020рр., починаючи з червня 2017р. до травня 2020р. Таким чином, в період з червня 2017р. по травень 2019р. відповідач мала сплатити реструктуризовану заборгованість та поточні платежі на загальну суму 17300,67 грн. Однак, фактично у 2017-2019рр. відповідачка сплатила позивачу 6417,85 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 16603,52 грн., яка складається із: 7939,10 грн. заборгованість по сплаті реструктуризованого боргу; 7020,35 грн. заборгованість за поточні платежі; 247,51 грн. пеня від непогашеної розстроченої заборгованості; 478,19 грн. пеня від суми несплачених поточних платежів; 223,69 грн. сума боргу від непогашеної розстроченої заборгованості з урахування індексу інфляції; 499,92 грн. сума боргу за поточними платежами з урахування індексу інфляції; 56,09 грн. 3% річних від непогашеної розстроченої заборгованості; 138,66 грн. 3% річних від суми несплачених поточних платежів.

27.03.2020р. позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 14872,98 грн., в тому числі: 13494,44 грн. основний борг; 609,43 грн. пені; 606,60 грн. втрат від інфляційних процесів та 162,51 грн. 3% річних.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, згідно наданих уточнень про зменшення позовних вимог, та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували частково з підстав, викладених у відзиві на позов. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилаються на те, що оскільки в квартирі не було встановлено лічильника холодної води, позивач здійснив нарахування виходячи із обсягу споживання води на кількість зареєстрованих осіб у квартирі. Разом з тим, син відповідачки з 2013р. у зазначеній квартирі не проживає, а тому послугою з водопостачання та водовідведення не користується. На підставі викладеного, на думку відповідача нарахована позивачем сума боргу має бути зменшена у два рази. Таким чином, загальна сума боргу має становити 5441,41 грн.

Суд, вислухавши доводи сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 , є споживачем комунальних послуг, які надаються МКП «Покровводоканал» (централізоване водопостачання та централізоване водовідведення) за адресою АДРЕСА_1 .

17.05.2017р. між ОСОБА_1 (Громадянин) та МКП «Покровводоканал» (Підприємство) був укладений договір №24 про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення на суму 12230,15 грн., яким визначена сума щомісячного реструктуризованого платежу в розмірі 339,73 грн. та поточний щомісячний платіж в сумі 265,85 грн. (а.с.9-10).

Згідно з п.1 договору №24 про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення, відповідачка ОСОБА_1 мала сплатити реструкторизовану заборгованість на суму 12230,15 грн. протягом періоду 2017-2020рр., починаючи з 17 травня 2017р. до 17 травня 2020р. згідно наведеного у договорі графіку.

Даний договір, відповідно до п.9 останнього набирає чинності та діє до 17 травня 2020р.

Станом на час розгляду справи в суді вказаний договір недійсним у судовому порядку не визнаний.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20.02.2003р. заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості).

Отже, уклавши 17.05.2017р. договір про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення, позивач взяла на себе зобов`язання відповідно до п.5 вказаного правочину щодо своєчасного погашення боргу за послуги водопостачання та водовідведення на умовах, визначених даним договором та проведення поточних платежів за водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст..509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст..615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Приписами ст..599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ч.1,3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст..654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 4 договору про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення від 17.05.2017р. передбачено право Підприємства приймати рішення пр. дострокове розірвання договору про реструктуризацію у разі, зокрема, невиконання умов договору.

Отже, звернувшись до суду із даною позовною заявою, позивач одночасно заявив про розірвання договору реструктуризації від 17.05.2017р. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Як вбачається із довідки про стан погашення заборгованості, згідно з договором реструктуризації №24 від 17.05.2017р., відповідач ОСОБА_1 станом на 12.07.2019р. сплатила за договором реструктуризації заборгованість в сумі 4291,05 грн., сума боргу становить 7939,10 грн. (12230,15 грн. 4291,05 грн. = 7939,10 грн.). Борг за поточними платежами становить 7020,35 грн. (а.с.21-22).

Як вбачається із розрахунку суми позову, інфляційні втрати за період прострочення заборгованості по реструктуризованим платежам становлять 223,69 грн., 3% річних за період прострочення заборгованості згідно договору №24 реструктуризації від 17.05.2017р. становить 56,09 грн.; пеня за період прострочення заборгованості згідно договору №24 реструктуризації від 17.05.2017р. становить 247,51 грн.

Наявність у позивача простроченої заборгованості згідно договору про реструктуризацію не заперечувалось і відповідачем у судовому засіданні.

За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором №24 про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі - 7939,10 грн. невиконані зобов`язання по сплаті реструктуризованої заборгованості по договору, як обґрунтованої та такої, що підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

При цьому посилання відповідача на необхідність здійснення перерахунку реструктуризованої заборгованості на одну особу, оскільки син з нею не проживав, суд оцінює критично з огляду на те, що відповідачем був підписаний договір про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якого визнала та погодила наявну суму заборгованості по комунальних платежах, а отже у даному випадку між відповідачем та позивачем виникли зобов`язальні відносини унормовані умовами укладеного договору.

Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-XIII індивідуальний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст..26 наведеного Закону у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від божника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими котами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такої позиції дотримується Верховний Суд України у справі 6-59цс13 від 30.10.2013р. та у справі 6-68цс12 від 20.06.2012р.

Перевіривши правильність нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних від непогашеної суми розстроченої заборгованості, згідно договору реструктуризації №24 від 17.05.2017р., суд приходить до переконання, що останні підлягають до задоволення.

Щодо стягнення поточних платежів, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь слід зазначити наступне.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги, є виконавцем, а фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, - споживачем.

Нормами споживання житлово-комунальних послуг є кількісні показники, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг;

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач та її представник посилаються на те, що оскільки в квартирі за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживає з 2013р., а тому послугою МКП «Покровводоканал» з водопостачання та водовідведення не користується, син відповідачки, тому суму боргу слід розділити навпіл, відповідно до кількості проживаючих в квартирі.

Як вбачається із Акту №533 від 29.11.2019р. про перевірку паспортного обліку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою з жовтня 2013 року не проживає (а.с.65).

Наведене також підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що вона є сусідкою відповідача та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Стверджує, що син відповідачки не проживає за адресою по АДРЕСА_1 , там проживає лише його мати. Син працює за межами м. Покров та приїжджає приблизно 1 раз на рік.

Свідок ОСОБА_4 вказала, що вона також є сусідкою відповідачки та проживає за адресою АДРЕСА_3 вже 10 років. Каже, що син відповідачки з нею не проживає, оскільки він перебуває поза межами м.Покров. Вона проживає на першому поверсі та дуже часто сидить біля під`їзду на лавочці, тому все бачить та все знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що він після того як прийшов із армії практично не проживав за місцем реєстрації, оскільки він працював у ТОВ «Стаф» охоронцем та перебував у відрядженні в різних містах України працюючи вахтовим методом. За принципами фірми, він не міг працювати за місцем своєї реєстрації. Оскільки він не проживав у матері, то не міг користуватися послугами, які надає МКП «Покровводоканал». Наразі він одружився та проживає за місцем реєстрації своєї дружини.

Таким чином, оскільки як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживав, а тому не користувався послугами за водопостачання та водовідведення, МКП «Покровводоканал» неправомірно нарахував поточну заборгованість за комунальні послуги на кількість зареєстрованих осіб в кількості двох осіб.

При цьому посилання представника позивача щодо неналежності та недопустимості показань свідків, які були допитані у судовому засіданні, судом оцінюються критично, оскільки вказані свідки були безпосередньо допитані у судовому засіданні та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та дачу завідомо неправдивих показань, кожен окремо підтвердив обставини щодо не проживання сина відповідача за місцем своєї реєстрації, що у свою чергу повністю узгоджується із наданими відповідачем письмовими доказами, а показання свідків є належним засобом доказуванням згідно ст.76 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог лише в частині стягнення заборгованості за поточним боргом за водопостачання та водовідведення в розмірі 4068,56 грн., яка складається із: 3510,17 грн. - борг; 239,10 грн. - пеня; 249,96 грн. - інфляційні втрати; 69,33 грн. - 3% річних з розрахунку на одну особу відповідача, яка фактично користувалась послугами водопостачання та водовідведення.

Тобто, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивач боргу в сумі 12534,95 грн., яка складається із: 7939,10 грн. невиконані зобов`язання по сплаті реструктуризації; 3510,17 грн. - борг за поточними платежами; 247,51 грн. - пеня за період прострочення заборгованості, згідно договору №24 реструктуризації від 17.05.2017р.; 239,10 грн. - пеня за період прострочення поточних платежів; 223,69 грн. - інфляційні втрати за період прострочення заборгованості становлять; 249,96 грн. - інфляційні втрати за період заборгованості поточних платежів; 56,09 грн. - 3% річних за період прострочення заборгованості, згідно договору №24 реструктуризації від 17.05.2017р.; 69,33 грн. - 3% річних за період прострочення поточних платежів.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 76-78, 81, 89,141, 257-259, 263- 265, 280-282, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Міського комунального підприємства «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Міського комунального підприємства «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Заводська, 2, , р/с НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпро МФО 305299) заборгованість за спожите водопостачання та водовідведення в сумі 12534 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн.. 95 коп., яка складається із: 11449,27 грн. сума основного боргу; 486,61 грн. нараховано пені; 473,65 грн. нараховано втрат від інфляційних процесів; 125,42 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Міського комунального підприємства «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (Дніпропетровська обл.., м. Покров, вул..Заводська, 2, , р/с НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпро МФО 305299) судовий збір в сумі 1450,27 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.10.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова