КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/315/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.,

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «АЛЬФА БАНК»), а саме: земельна ділянка, кадастровий номер: :33:004:0110, площа (га): 0,0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП№45993169, виданий 29.12.2015, Першим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а також стягнути у солідарному порядку з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 22.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (на теперішній час Акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №SME0005058.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, як вказує представник позивача, 22.10.2007року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №SMERS00227/1, відповідно до умов якого, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :33:004:0110, площа (га): 0,0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекодержателем виступає АТ «Альфа-Банк».

Представник позивача зазначає, що у зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк» було змушено розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно, і 28.10.2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, як стверджує представник позивача, АТ «Альфа-Банк» стало відомо, що реалізувати майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна, серія та номер: ВП №45993169, виданий 29.12.2015, видавник: Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській областінакладено арешт на нерухоме майно відповідача та заборона на його відчуження.

З урахуванням викладеного, оскільки накладення арешту та заборона відчуження позбавляє АТ «Альфа-Банк» у повному обсязі користуватися правами власника майна, АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 10.12.2019 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

28.12.2019 року представник Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що перевіркою даних АСВП, у тому числі Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що є окремим спецрозділом, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП встановлено, що в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 45993169 по примусовому виконанню виконавчого напису № 3109, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловською В.А 31.08.2014 про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0515 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за рахунок коштів від реалізації якої задовольнити вимоги ПАТ «Альфа- Банк» у розмірі 1235702,18 грн.

31.03.2017 року, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу, на підставі постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Боднара Д.В. від 28.03.2017, винесена постанова про передачу виконавчого провадження № 45993169.

Виконавче провадження № 45993169 по примусовому виконанню виконавчого напису № 3109, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловською В.А 31.08.2014 про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0515 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за рахунок коштів від реалізації якої задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 1235702,18 грн., передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на 24.12.2019 виконавче провадження № 45993169 перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Порядок зняття арешту з майна регулюється статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом Г розділу ХИІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У підготовчому засіданні 23.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 24.09.2020 року представник позивача не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судове засідання 24.09.2020 року не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

Представник третьої особи - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 22.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (на теперішній час Акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу №SME0005058, відповідно до умов якого, кредитор у порядку та згідно умов Рамкової угоди №SMERS00227 від 22 жовтня 2007 року та цього договору надає позичальнику кредит в сумі 185000,00 доларів США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів в розмірі 13 % річних, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобов`язання за цим договором в повному обсязі.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 22.10.2007року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (на теперішній час Акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №SMERS00227/1, відповідно до умов якого, іпотекодавець у забезпечення виконання боржником зобов`язання, передає іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер: :33:004:0110, площа (га): 0,0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а іпотекодержатель приймає його у іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, якщо інше не встановлено законом. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору та наявності заборгованості, АТ «Альфа-Банк» було розпочато процедуру звернення стягнення на іпотечне майно, і 28.10.2019 року право власності на іпотечне майно було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк», підстава внесення запису: рішення реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49414397 від 29.10.2019 року.

Разом з тим, з інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №45993169, виданий 29.12.2005 року, видавник: Манзенюк Роман Миколайович, Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження відносно земельної ділянки, кадастровий номер: :33:004:0110, площа (га): 0,0515, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що реалізувати іпотечне майно на даний час неможливо, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з відповідним позовом.

Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст. 317 ЦК України зазначає, шо власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦКУ держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦКУ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено що, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15. 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Разом з тим, у даному випадку позивачем є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», який є одночасно стягувачем у виконавчому провадженні в межах якого накладено арешт, а тому він не може бути відповідачем у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що ні договором, ні законом не встановлено солідарного обов`язку відповідачів по відшкодуванню судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариству «Альфа-Банк», а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :33:004:0110, площа (га): 0,0515, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №45993169, виданий 29.12.2015, Першим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.01.1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, НОМЕР_3 , ЄДРОПУ 00039019) витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Київським РВ УМВС України в Одкській області 28.03.1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, UA0000004, ЄДРОПУ 00039019) витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Петренко В. С.