Справа № 174/389/20
п/с № 2/174/185/2020
15 вересня 2020 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря - Волинець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-
Акціонерне товариство «ОТП-Банк» (далі - АТ «ОТП-Банк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.05.2018 року, затвердженого рішенням Акціонера №77 від 05.04.2018 року, АТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
24.09.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТГІ Банк», наразі АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № МL-З02/327/2007, згідно з яким Боржник отримав у Банку кредит в розмірі 53 400 доларів США, 00 центів з цільовим використанням - на придбання нерухомого майна.
24.04.2009 року між Банком та Боржником було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № МL-302/327/2007 від 24.09.2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились, що на період з 24.04.2009 року до 23.09.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 7,00%, на період з 24.09.2009 до повного виконання боргових зобов`язань буде використовуватись фіксована процентна ставка, вказана у Додатковому договорі №1.
Зазначеним Додатковим договором №1, сторони, крім іншого, домовились провести реструктуризацію частини Боргових зобов`язань з періодом погашення з 24.04.2009 року по 24.09.2009 рок, шляхом: зміни порядку та строків погашення частини суми Кредиту в розмірі 154 доларів США, 34 центів; надання Позичальнику Траншу в сумі 1 583 доларів США 69 центів з метою погашення прострочених процентів. Також, на виконання умов договору, між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений Договір поруки №SR-302/327/2007 від 24.09.2007 року за яким ОСОБА_2 зобов`язувалась відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов`язань за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань за умовами якого ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 всіх боргових зобов`язань, які виникають з умов кредитного договору, та як солідарні із позичальником боржники. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання виконав, надав позичальнику кредитні кошти в розмірі визначеному договором, проте ОСОБА_1 порушив умови договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 01.10.2019 р. сума заборгованості за договором складає 45 184,90 доларів США, з яких: 42 405,11 - заборгованість по кредиту; 2779,79 доларів США - заборгованість по відссоткам. Відповідну суму заборгованості позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою від 30.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
31.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.09.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТГІ Банк», був укладений Кредитний договір та частиною 2 кредитного договору № МL-З02/327/2007 від 24.09.2007 року, згідно з яким Боржник отримав кредит в розмірі 53 400,00 доларів США з цільовим використанням - на придбання нерухомого майна, з кінцевим терміном повернення до 24 вересня 2027 року (а.с. 12-20).
Графік платежів є додатком до договору № МL-З02/327/2007 (а.с. 21-29).
Факт укладання договору та видачі кредитних коштів у зазначеному в договорі розмірі підтверджується відповідними копіями кредитного договору та додатками до нього; кредитними заявками ОСОБА_1 (а.с. 30-52).
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-302/327/2007, відповідно до якого остання зобов`язалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань в солідарному порядку. Розмір боргових зобов`язань поручителя було визначено додатковим договором №1 від 24.04.2009 року до договору поруки №SR-302/327/2007 ( а.с.53-55).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № МL-З02/327/2007 від 24.09.2007 року станом на 01.10.2019 року заборгованість складає розмірі 45 184,90 доларів США та яка складається з 42 405,11 доларів США - сума заборгованості по кредиту; 2 779,79 доларів США - сума заборгованості по відсоткам (а.с. 56).
Відповідно до Договору поруки № SR-302/327/2007 поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно (п.1.1., 1.2. ст. 1 договору). Згідно п. 4.1., 4.2. ст. 4 договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобовязань в повному обсязі.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
На даний час свої зобов`язання перед Банком ОСОБА_1 не виконав, що встановлено в процесі судового розгляду та підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.
Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку лише за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, від 14.09.2016 року у справі № 6-1451цс16.
Щодо стягнення боргу в іноземній валюті суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо можливості стягнення грошових коштів в іноземній валюті.
Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16 від 16.01.2019 року (провадження № 14 446цс18), дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Відповідачі не надали суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Матеріалами справи підтверджується порушення зобов`язання за кредитним договором і заборгованість існує на теперішній час, що підтверджено розрахунком. Відповідачка ОСОБА_2 дійсно зобов`язана відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачами умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідачів, які не оспорили ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі, стягнувши з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № МL-З02/327/2007 від 24.09.2007 рок станом на 01.01.2019 року в загальному розмірі 45 184,90 доларів США.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів має бути стягнуто судові витрати у справі з кожного окремо по 8 200,20 грн., оскільки солідарне стягнення судового збору положеннями ЦПК України не передбачено.
Керуючись ст.ст. 2. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 274, 279, 280-282, 284, 288 ЦПК України, суд-
Позовну заяву Акціонерного товариства «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити.
- 42 405,11 доларів США - сума заборгованості по кредиту;
- 2 779,79 доларів США - сума заборгованості по відсоткам.
Рішення буде виготовлено в строк до 25.09.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя І.А.Ілюшик