КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/2331/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Савицького О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії медичних наук України про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національної академії медичних наук України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача встановити їй доплату за вчене звання «доцента» з 15.10.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу та здійснити відповідний перерахунок за виплатами з дати припинення таких виплат;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача зарахувати до наукового стажу позивачці весь період її роботи на посаді начальника фінансово - економічного управління апарату Президії Національної академії медичних наук України, а саме: з 14.06.2011 року і по теперішній час, здійснити відповідний перерахунок з виплати, як науковому працівнику, який має науковий ступінь і працює за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою їй присвоєно науковий ступінь;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача здійснити позивачці перерахунок відпусток, як науковому працівнику, який має науковий ступінь і працює в науковій сфері в кількості 42 календарних дні за один календарний рік за період часу з 14.06.2011 року і по теперішній час та виплатити грошову компенсацію за невикористаний період;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача подати зміни до штатних розписів апарату Президії Національної академії медичних наук України за поточний рік і в майбутньому до Міністерства фінансів України із включенням всього періоду роботи в Національній академії медичних наук України позивачки з 14.06.2011 року до граф «науковий стаж» із надбавкою за науковий ступінь кандидата наук з 01.07.2011 року у граничному розмірі 15 % та доплати за вчене звання «доцента» з 15.10.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу.

Посилається на те, що вона з 15.06.2011 року і по теперішній час працює на посаді начальника фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН України та з 02.07.2008 року має науковий ступінь кандидата економічних наук України за спеціальністю «Гроші, фінанси та кредит». 01.07.2011 року по теперішній час на підставі законодавства України, позивачці, як працівнику, що має науковий ступінь кандидата економічних наук України та працює в науковій сфері, президентами НАМН України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також В.о. Президента НАМН України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлювалась надбавка за стаж роботи в науковій сфері, як керівному працівнику, посада якого не віднесена до наукових працівників. 23.09.2014 року позивачкою отримано вчене звання «доцент» та відповідач з 15.10.2014 року по 01.01.2017 року встановив їй доплату за вчене звання «доцент». Однак, протягом 2016 року Міністерство фінансів України не погоджувало штатні розписи подані відповідачем, а тому з 01.01.2017 року відповідачем затверджено новий штатний розпис апарату Президії НАМН України на 2017 рік, яким відповідач позбавив позивачку доплати за вчене звання «доцент». З 01.04.2017 року відповідачем припинено виплати позивачці за вчене звання «доцент» та відповідач відмовляється поновлювати доплату по теперішній час. Більш того, стаж роботи позивачки в НАМН України з 15.06.2011 року і по теперішній час не зараховується в науковий стаж, рахується як загальний стаж не наукового працівника в науковій сфері, що на думку позивача суперечить вимогам п.2 ст.31 та п.п.1,3 ст. 35 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Відповідач у своїх листах - зверненнях до Міністерства фінансів України, Міністерства соціальної політики України, Державної служби з питань праці стосовно встановлення надбавок та доплат позивачу, протягом часу з 2013 року по 2016 рік, неодноразово підтверджував той факт, що позивачка є особою, яка має науковий ступінь і працює за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою їй присвоєний науковий ступінь. Наказом НАМН України № 70 від 19.08.2016 року, яким на виконання п.2 ст. 31 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» в новій редакції та ст. 22 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» в старій редакції, постанови Кабінету міністрів України від 19.12.2001 року № 1708 «Про умови оплати праці працівників апарату президій галузевих академій наук» із змінами, постанови Кабінету міністрів України №494 від 14.04.2004 року «Про затвердження Порядку виплат надбавки за стаж наукової роботи» та постанови Президії НАМН України № 12/1 від 19.12.2003 року «Про умови оплати праці працівників апарату президії НАМН України» із змінами, було продовжено виплату щомісячної доплати позивачу за вчене звання «доцента» та доручено внести зміни до попередніх наказів стосовно виплат і надбавок, встановлених позивачу за переліком, починаючи з моменту її прийняття на роботу в частині зарахування її стажу роботи до наукового, а також доручено головному бухгалтеру апарату президії НАМН України ОСОБА_7 . здійснити перерахунок стажу роботи позивача з відповідними перерахунками та змінами звітності до Пенсійного фонду України. Однак, даний наказ був виконаний лише частково, а саме була продовжена виплата доплати за вчене звання «доцента» та надбавки за роботу в науковій сфері, але як ненаукового працівника до кінця 2016 року. Враховуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Посилається на те, що в штатному розписі апарату Президії НАМН України з 01.01.2017 року позивачку виключено з переліку осіб, яким надано право на отримання доплати за вчене звання «доцент», але до 01.04.2017 року відповідач продовжував виплачувати цю надбавку позивачу, отже відповідач фактично визнавав право позивачки на отримання цієї виплати. Міністерство фінансів України відповідно до Положення «Про Міністерство фінансів України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №375 від 20 серпня 2014 року, не є органом державної влади, який здійснює регуляторну політику в частині встановлення належності осіб до наукових співробітників, а також встановлення чи позбавлення цих осіб гарантованих законом надбавок та доплат, отже їхні дії щодо позивачки вийшли за межі компетенції та владних повноважень. Крім того, листи Міністерства фінансів України не є нормативно - правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм. Відповідач у своїх листах - зверненнях до Міністерства фінансів України, Міністерства соціальної політики України, Державної служби з питань праці стосовно встановлення надбавок та доплат позивачу, протягом 2013-2016 років неодноразово підтверджував той факт, що позивач є особою, яка має наукову ступінь і працює за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою їй присуджено науковий ступінь та відповідно до ст.22 прим.1 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» від 13.12.1991 року, а також п.2 ст.31 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» від 26.11.2015 року належить до наукових працівників і виконує наукову роботу в науковій сфері. Зазначає, що безпосередня діяльність позивачки на посаді начальника фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН повністю відповідає групі спеціальностей галузі науки, з якої їй присуджено науковий ступінь, що підтверджується Положенням про фінансово - економічне управління апарату Президії НАМН, затвердженим Президентом НАМН України від 02.06.2015 року; Посадовою інструкцією позивачки, затвердженою Президентом НАМН України 02.06.2015 року. Крім того, встановивши позивачу надбавку за науковий ступінь кандидата наук -з 01.01.2011 року і доплати за вчене звання «доцент» - з 15.10.2014 року, та здійснюючи ці виплати у повному розмірі до 01 квітня 2017 року, керівництво НАМН України в особі президентів ОСОБА_3., ОСОБА_4., в.о. президента ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , фактично визнало позивача науковим співробітником. Зазначає, що Державна служба з питань праці, що є компетентним органом у даній сфері вірно дійшла висновку, що позивач має право на встановлення надбавки за науковий страж роботи і доплати за вчене звання «доцент». Аналогічного висновку дійшов Директор Департаменту заробітної плати та умов оплати праці Міністерства соціальної політики ОСОБА_8 у своєму листі до Президента НАМН України від 15.05.2015 року. Таким чином, відповідачем порушено законні права позивача та незаконно позбавлено виплат, посилаючись на висновки міністерств, які не мають на це владних повноважень і законних підстав, проте при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховані викладені обставини.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що відповідно до Наказу НАМН України від 07.04.2017 року №34 на підставі листа Міністерства фінансів України від 10.01.2017 року встановлено припинити виплату доплат за вчене звання доцента та щомісячних надбавок за стаж наукової роботи начальнику фінансово - економічного управління ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року. Вказаний Наказ НАМН України від 07.04.2017 року №34 є чинним, тому виплата за вчене звання «доцента» позивачеві не здійснюється. Відповідно до п. 1 Переліку посад наукових (науково- педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 № 257, зокрема, до таких посад належать наступні посади Президії Національної академії медичних наук: президент; перший віце-президент; віце-президент; академік-секретар (його заступники); головний учений секретар, учений секретар та їх заступники; член президії академії наук; керівник (завідуючий, начальник), заступник керівника (завідуючого, начальника) наукового підрозділу (управління, відділення, відділу, секції, сектору, бюро, групи), радник президіїакадемії наук; головний науковий співробітник; провідний науковийспівробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник;науковий співробітник-консультант; молодший науковий співробітник. Згідно переліку посад вказаних у додатках до Постанови КМУ №1708 «Про умови оплати праці працівників апарату президії галузевих академій наук» начальник управління з питань фінансово - економічної діяльності належить до керівних працівників і спеціалістів, посади яких не віднесені до наукових працівників апарату президій галузевих академій наук. На даний час відповідачем встановлено позивачеві надбавку за ненауковий стаж. Фінансово- економічне управління не є науковим підрозділом НАМН, який займається науково- дослідною та іншою науковою діяльністю у розумінні положень ст.1 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Штатні розписи за періоди 2011-2018 років, які оскаржуються позивачем, у встановленому порядку були затверджені відповідачем, погоджені за результатами розгляду Міністерством фінансів України (після усунення зауважень профільного міністерства) та введені в дію, тому твердження позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача безпідставні. Штатні розписи за період з 2011 року по день подання позову, тобто по 2018 рік були затверджені і введені в дію відповідно до чинного законодавства, а зміни до вказаних штатних розписів не можуть бути внесені, оскільки дія штатних розписів бюджетних установ обмежена бюджетним періодом згідно положень бюджетного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.2 наказу НАМН України від 07.04.2017 року № 34 на підставі листа Міністерства фінансів України від 10.01.2017 року № 31-070020-27/3-27/661 встановлено припинити виплату доплат за вчене звання доцента та щомісячну надбавку за стаж наукової роботи начальнику фінансово - економічного управління ОСОБА_1 з 01.04.2017 року. Вказаний наказ є чинним, тому позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача встановити позивачу доплату за вчене звання «доцента» з 15.01.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу, а також здійснення відповідного перерахунку за виплатами з дати припинення таких виплат, є безпідставним.

Не можливе зарахування до наукового стажу ОСОБА_1 за період перебування її на посаді начальника Фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН України, а саме з 14.06.2011 року і по теперішній час, та здійснення перерахунку, оскільки позивач не є науковим працівником, що займається науковою діяльністю у розумінні вимог Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Крім того, відповідно до листа заступника начальника Науково-координаційного управління НАМН України Овсяннікової Л.М. від 21.12.2018 року № 90 - НКУ зазначено, що при аналізі інформаційних бюллетней, що включають перелік усіх науково - дослідних робіт та їх виконавців, не виявлено участі ОСОБА_1 у виконанні НДР, які розробляються в державних наукових установах НАМН України.

Вимоги позивачки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача подати зміни до штатних розписів апарату Президії НАМН України за поточний рік і в майбутньому до Міністерства фінансів України із включенням всього періоду роботи в НАМН України позивачки з 14.06.2011 року до граф «науковий стаж» із надбавкою за науковий ступінь кандидата наук з 01.07.2011 року у граничному розмірі 15 % та доплати за вчене звання «доцента» з 15.01.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу не підлягають задоволенню, оскільки штатні розписи за період з 2011 року по 2018 рік були затверджені і введені в дію відповідно до чинного законодавства, а зміни до вказаних штатних розписів не можуть бути внесені, враховуючи, що дія штатних розписів бюджетних установ обмежена бюджетним періодом згідно положень бюджетного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 15.06.2011 року ОСОБА_1 прийнята на роботу до Академії медичних наук України на посаду начальника Фінансово-економічного управління згідно з наказом АМН України від 15.06.2011 року № 42- к.

Відповідно до копії диплома кандидата економічних наук серія НОМЕР_1 від 02.07.2008 року ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь кандидата економічних наук.

23.09.2014 року ОСОБА_1 присвоєно вчене звання доцента кафедри корпоративних фінансів і контролінгу серія НОМЕР_2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.2001 року №1708 «Про умови оплати праці працівників апарату президії галузевих наук» визначено умови оплати праці працівників апарату президій Академії медичних наук.

Зокрема, пунктом 5 вказаної Постанови КМУ №1708 встановлено виплачувати працівникам доплати за вчене звання і науковий ступінь, якщо їх діяльність за профелем відповідає вченому званню або науковому ступеню, зокрема за вчене звання «доцента» - у граничному розмірі 25 % посадового окладу (ставки заробітної плати).

Наказом НАМН України від 10.11.2014 року № 26 - ОС встановлено доплати за вчене звання ОСОБА_1 у розмірі 25 % від посадового окладу - 725, 75 грн. починаючи з жовтня 2014 року.

Наказом НАМН України від 10.04.2015 року № 10-ОС відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 27.02.2015 року № 2694/0/14-15/13 призупинено доплату за вчене звання доцента начальнику Фінансово - економічного управління ОСОБА_1 починаючи з квітня 2015 року до з`ясування права на отримання доплати.

Наказами НАМН України № 13-ОС від 25.05.2015 року, № 26-ОС від 22.12.2015 року, № 70 від 19.08.2016 року продовжено виплату доплати за вчене звання доцента начальнику фінансово - економічного управління ОСОБА_1

Відповідно до п.2 Наказу НАМН України від 07.04.2017 року № 34 на підставі листа Міністерства фінансів України від 10.01.2017 року № 31-070020-27/3-27/661 припиненовиплату доплат за вчене звання «доцента» та щомісячну надбавку за стаж наукової роботи начальнику фінансово - економічного управління ОСОБА_1 . з 01.04.2017 року.

Отже, позивачці була встановлена доплата за вчене звання «доцента» з жовтня 2014 року тавиплати доплати здійснювалась до березня 2017 року включно, що підтверджується розрахунковими листами, а припинено таку виплату з квітня 2017 року Наказом НАМН України від 07.04.2017 року № 34 на підставі листа Міністерства фінансів України від 10.01.2017 року № 31-070020-27/3-27/661.

Твердження скаржника про те, що відповідач порушив законні права позивача та незаконно позбавив її виплат, посилаючись на висновки Міністерства, які не мають на це владних повноважень і законних підстав колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний Наказ НАМН України від 07.04.2017 року № 34 є чинним на даний час та жодним чином не скасований.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача встановити позивачу доплату за вчене звання «доцента» з 15.01.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу, а також здійснення відповідного перерахунку за виплатами з дати припинення таких виплат, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивачки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача зарахувати до наукового стажу весь період її роботи на посаді начальника фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН України, як науковому працівнику, який має науковий ступінь, а також здійснити перерахунок відпусток, як науковому працівнику, який має науковий ступінь, суд виходив з наступного.

Як на підставу для задоволення вказаної позовної вимоги, позивачка зазначає, що має приналежність до посад наукових працівників, які мають науковий ступінь і працює за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою їй присуджено науковий ступінь, а тому вона має право на зарахування до наукового стажу весь період її роботи на посаді начальника фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» (в редакції від 13.12.1991 року № 1977 -XII) науковий працівник - вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково - технічною, науково - організаційною або науково - педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 року № 494 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи», надбавка за стаж наукової роботи виплачується: науковим працівникам державних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів (університетів, академій, інститутів), які працюють на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», особам, які працюють за професіями, визначеними у розділі 2 (Професіонали) Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» (va327609-10), в наукових підрозділах державних наукових установ та організацій, вищих навчальних закладів (університетів, академій, інститутів) та державних підприємств, які пройшли державну атестацію згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( 848-19 ), за умови, що вони займаються та/або є організаторами наукової і науково-технічної діяльності.

Відповідно допункту2 Порядку № 494 до стажу наукової роботи, який дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи, зараховується: час роботи, зазначений у статті 22-3 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( 1977-12 ); час роботи осіб за професіями, визначеними у розділі 2 (Професіонали) Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» ( va327609-10 ), в наукових підрозділах державних наукових установ та організацій, вищих навчальних закладів (університетів, академій, інститутів) та державних підприємств, які пройшли державну атестацію згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( 848-19 ), за умови, що вони займаються та/або є організаторами наукової і науково-технічної діяльності; стаж державної служби.

Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №257 від 04.03.2004 року «Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», зокрема, до таких посад належать наступні посади Президії НАМН: президент; перший віце-президент; віце-президент; академік-секретар відділення (його заступники); головний учений секретар, учений секретар та їх заступники; член Президії Національної академії наук та національних галузевих академій наук; керівник (завідувач, начальник), заступник керівника (завідувача, начальника) наукового підрозділу (управління, відділення, відділу, секції, сектору, бюро, групи), радник Президії Національної академії наук та національних галузевих академій наук; головний науковий співробітник; провідний науковий співробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник; науковий співробітник-консультант; молодший науковий співробітник.

Таким чином, з аналізу наведених законодавчих актів вбачається, що стаж наукової роботи (науковий стаж) у порядку та згідно вимог законодавства зараховується особам, які є науковими працівниками, що займаються науковою діяльністю у розумінні Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність».

Відповідно до листа заступника начальника Науково-координаційного управління НАМН України Овсяннікової Л.М. від 21.12.2018 року № 90 - НКУ зазначено, що проведений за 2011-2018 роки аналіз інформаційних бюллетнів, що включають перелік усіх науково - дослідних робіт та їх виконавців, не виявив участі ОСОБА_1 у виконанні НДР, які розробляються в державних наукових установах НАМН України. У звітах НАМН України за 2011-2018 роки не виявлено сумісних публікацій державних наукових установ НАМН України з начальником Фінансово - економічного управліяння ОСОБА_1 , в обговоренні проектів НДР та результатів завершених робіт ОСОБА_1 участі ніколи не приймала.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника щодо провадження позивачкою на посаді начальника Фінансово - економічного управління наукової роботи (наукової діяльності), у тому числі шляхом проведення фундаментальних та прикладних наукових досліджень.

Колегія суддів звертає увагу, що Додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1708 «Про умови оплати праці працівників апарату президій галузевих академій наук», визначена Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів, посади яких не віднесені до наукових працівників апарату президій галузевих академій наук. Отже, посада начальника фінансово - економічного управління, яку обіймає позивачка, належить до керівних працівників і спеціалістів, які не віднесені до наукових працівників апарату президій галузевих академій наук.

При цьому, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1708 передбачено, що керівним працівникам і спеціалістам, посади яких не віднесені до наукових працівників, встановлено надбавку за стаж роботи у науковій сфері у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків від посадового окладу.

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1708, начальнику Фінансово - економічного управління ОСОБА_1 встановлена щомісячна надбавка за стаж роботи у науковій сфері керівним працівникам і спеціалістам апарату Президії НАМН України, посади яких не віднесені до наукових працівників, у розмірі 10 %, що підтверджується Наказами НАМН України від 01.07.2011 року № 7-ОС; від 04.01.2012 року № 1 - ОС; від 04.01.2013 року № 1-ОС; від 20.01.2014 року № 1 - ОС; у розмірі 20 % Наказами НАМН від 04.06.2014 року № 20 - ОС; від 26.12.2014 року №27 - ОС; від 28.12.2015 року № 27- ОС; від 19.08.2016 року № 70.

Відповідно до п.1 Наказу НАМН України від 07.04.2017 року №34 Наказ НАМН України від 19.08.2016 року №70 визнано таким, що втратив чинність та припинено Начальнику Фінансово - економічного управління ОСОБА_1 виплату доплат за стаж наукової роботи з 01.04.2017 року.

Отже, у порядку та згідно вимог законодавства відповідачем встановлено позивачу надбавки за ненауковий стаж, що підтверджується даними штатних розписів за період 2011-2018 років, затверджених і погоджених у встановленому порядку та розпорядчими актами відповідача, а здійснення виплати вказаної надбавки у вищевказаних розмірах підтверджується даними бухгалтерського обліку та відомостями розрахункових листів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування до наукового стажу ОСОБА_1 періоду перебування її на посаді начальника Фінансово - економічного управління апарату Президії НАМН України, а саме з 14.06.2011 року і по теперішній час, та здійснення перерахунку з виплатами як науковому працівнику, який має науковий ступінь і працює за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей за галузями наук, за якою їй присуджено науковий ступінь, оскільки позивач не є науковим працівником, що займається науковою діяльністю у розумінні вимог Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність».

Твердження скаржника про те, що позивач має право на відпустку тривалістю 42 календарних дні та в подальшому на розрахунок пенсії та пенсійне забезпечення наукового працівника, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6ст. 6 Закону України «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 346 затверджено Порядок надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам.

Додатком 2 до постанови КМУ № 1708 визначена Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів, посади яких не віднесені до наукових працівників апарату президій галузевих академій наук. Зокрема, посада «начальник управління з питань фінансово-економічної діяльності» належить до керівних працівників і спеціалістів, посади яких не віднесені до наукових працівників апарату президій галузевих академій наук.

Також згідно з постановою Президії НАМН України № 13/52 від 01.12.2016 (із змінами), а саме відповідно до Додатку 2 постанови - посада начальник управління, самостійного відділу (з питань фінансово-економічної діяльності, бухгалтерської діяльності) не віднесена до наукових працівників апарату Президії

Фінансово-економічне управління не є науковим підрозділом НАМН, який займається науково-дослідною та іншою науковою діяльністю у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Крім того, відповідно до інформації викладеної в Довідці в.о. Начальника відділу кадрів Н.В. Ревуки від 21.12.2018 року, « ОСОБА_1 , прийнята на роботу на посаду начальника фінансово-економічного управління з 14 червня 2011 року (наказ №42-к від 15.06.2011 року), відповідно до ст.31 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та Постанови Президії НАМН України №13/52 від 01.12.2016 року (із змінами) додаток 2 посада начальник управління, самостійного відділу (з питань фінансово-економічної, бухгалтерської діяльності) не віднесена до наукових працівників апарату Президії НАМН Україниі працює по теперішній час. На момент прийняття страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до її трудової книжки складав 14 років 10 місяців 15 днів, має диплом кандидата наук про присудження наукового ступеню кандидата економічних наук із спеціальності гроші, фінанси і кредит ДК №047033 від 02.07.2008 року (п.5 Постанови KM України № 1708 від 19.12.2001 року, Наказ НАМН №42-к від 15.06.2011 року) і атестат про присвоєння вченого звання доцента кафедри корпоративних фінансів і контролінгу НОМЕР_2 від 23.09.2014 року. З 14.06.2011 року по 21.12.2018 року їй було надано щорічну основну відпустку 24 календарних дні та додаткову відпустку за особливий характер праці - 7 календарних днів у відповідні періоди роботи за кожний календарний рік.

Таким чином, відсутні правові підстави для встановлення ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 346 щорічної відпустки тривалістю 42 календарних дні як науковому працівнику апарату Президії НАМН України, здійснення перерахунку та проведення відповідних виплат.

Твердження скаржника про те, що встановивши позивачу надбавку за науковий ступінь кандидата наук з 01.01.2011 року і доплати за вчене звання «доцент» з 15.10.2014 року, та здійснюючи ці виплати у повному розмірі до 01 квітня 2017 року, керівництво НАМН України в особі президентів ОСОБА_3., ОСОБА_4., в.о. президента ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , фактично визнало позивача науковим співробітником, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не впливають на законність ухваленого рішення суду та не спростовують встановлені обставини справи.

Щодо вимоги позивачки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача подати зміни до штатних розписів апарату Президії НАМН України за поточний рік і в майбутньому до Міністерства фінансів України із включенням всього періоду роботи в НАМН України позивачки з 14.06.2011 року до граф «науковий стаж» із надбавкою за науковий ступінь кандидата наук з 01.07.2011 року у граничному розмірі 15 % та доплатити за вчене звання «доцента» з 15.01.2014 року у граничному розмірі 25 % посадового окладу, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228 затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ.

Положеннями пункту 28 Порядку №228, типова форма штатного розпису установи затверджується Міністерством фінансів.

Керівництво НАМН України відповідно до вимог Порядку № 228, подавало штатні розписи апарату Президії НАМН України, у тому числі зміни до штатних розписів для розгляду до Міністерства фінансів України.

Вказане підтверджується із відповідей Міністерства фінансів України про результати поданих Відповідачем (НАМН України) штатних розписів та змін до штатних розписів Апарату Президії НАМН України, зокрема, листи від 20.04.2016 року № 30-07020-27/3-27/11439, від 08.06.2016 року № 31-07020-27/3-27/16418, від 25.05.2016 року № 31-07020-27-5/14781, від 25.07.2016 року № 31 -07020-27/3-27/21434, від 17.11.2016 року № 31-07020-27/3-27/32634, від 10.01.2017 року № 31-07020-27/3 -27/661, від 20.02.2017 року № 31-07020-04/3-27/4564.

Однак, відповідно до копій листів - відповідей Міністерства фінансів України дія штатних розписів окремих установ на відповідний рік обмежена бюджетним періодом згідно положень законодавства.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Отже, штатні розписи за період з 2011 року по день подання позову, тобто по 2018 рік, були затверджені відповідачем, погоджені за результатами розгляду Міністерстовом фінансів України та введені в дію відповіднодочинногозаконодавства, то зміни до вказаних штатних розписів не можуть бути внесені, оскільки дія штатних розписів бюджетних установ обмежена бюджетним періодом згідно положень бюджетного законодавства.

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.