Справа № 344/980/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/44/20
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

05 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Ясеновенко Л.В., Девляшевського В.А.,

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

сторін представників ПАТ «Банк «Фінінси та Кредит» та ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про залучення до участі правонаступника в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання позивача іпотекодержателем, звернення стягнення на предмет іпотеки та примусове виселення із житлової квартири за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 квітня 2016 року під головуванням судді Польської М.В. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 квітня 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2016 року, апеляційну скаргу відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 квітня 2016 року залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»24.12.2019 подав до апеляційного суду заяву про залучення до участі правонаступника.

У клопотанні представник банку зазначив, що предметом позову є звернення стягнення на житлову квартиру АДРЕСА_1 б, що на момент подання позовної заяви належала на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову банк зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №151/07МК від 27.07.2007 р. між банком та ОСОБА_2 27.07.2007 р. також укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №527-Д, за умовами якого в заставу банку передано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення №5, 6, 7, зазначених в плані літерою «А», загальною площею 283, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які належали на праві власності ОСОБА_2 .

В квітні 2014 року банку стало відомо, що іпотекодавець ОСОБА_2 , всупереч п.п. 2.1.9, 3.4.5. Іпотечного договору, без згоди іпотеко держателя, незаконно здійснив переведення у житловий фонд іпотечних нежитлових приміщень та переобладнано у чотири житлові квартири за № № 15а, 15 б, 33, 34 , які розташовані на мансардному поверсі будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_2 незаконно, без згоди іпотекодержателя, відчужено житлову квартиру АДРЕСА_7 , ОСОБА_1 .

Таким чином, спірна квартира АДРЕСА_8 , утворилася внаслідок переведення в житловий фонд нежитлових приміщень, що були предметом іпотеки,

Спірна квартира не є новоствореним об`єктом, а є лише частиною переведених в житловий фонд нежитлових приміщень №5, 6, 7 загальною площею 283, 7 кв.м. Зазначене підтверджується технічними паспортами на нежитлові приміщення та житлову квартиру НОМЕР_1 згідно яких нежитлові приміщення і квартира АДРЕСА_8 .

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на сьогоднішній день спірна квартира АДРЕСА_10 перебуває у власності громадянина ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_3 не залучений до участі в розгляді даної справи.

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» просить залучити до участі у розгляді справи у якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який є власником житлової квартири АДРЕСА_7 .

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

У визначенні юридичної природи процесуального правонаступництва та формулюванні дефініції названого процесуального інституту слід ураховувати такі фактори: 1) передумова процесуального правонаступництва - безспірний перехід суб`єктивного права та (або) обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві; 2) одним із суб`єктів такої заміни (правопопередником) у матеріальному праві має бути особа, яка є стороною в цивільному процесі; 3) зміст процесуального правонаступництва - це перехід до правонаступника всіх процесуальних прав та обов`язків правопопередника.

Аналізуючи вищенаведене та норми ЦПК України можна визначити процесуальне правонаступництво як заміну сторони (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта, який пов`язаний зі спірним правовідношенням, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, і він продовжує його участь у цивільній справі.

Однак, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не є стороною яка вибула з процесу, оскільки суд першої інстанції постановив щодо неї судове рішення коли вона залишалася власником спірної квартири. Апеляційним судом перевіряється правильність постановленого судового рішення відповідно до вимог апеляційної скарги банку.

На даній стадії судового розгляду ОСОБА_3 , як новий власник квартири, не може вважатись правонаступником сторони відповідача ОСОБА_1 .

Статтею 374 ЦПК України визначено вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції, до яких не входить залучення до розгляду справи сторони в якості відповідача чи її заміни.

Апеляційний суд позбавлений права на стадії апеляційного провадження замінити відповідача належним, тому ОСОБА_3 не може бути залучений як відповідач у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним клопотання представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 367, 368, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про залучення до участі правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання позивача іпотекодержателем, звернення стягнення на предмет іпотеки та примусове виселення із житлової квартири

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2020 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Л.В. Ясеновенко