Справа № 454/3043/19
У Х В А Л А

судового засідання

22.09.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Сокаль заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Галини Михайлівни про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В поданій заяві в порядку забезпечення позову представник просить накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо вселення та реєстрації в будинок осіб на власний розсуд, в тому числі щодо виселення та скасування реєстрації осіб, які на даний час в ньому проживають.

Заява мотивована тим, що на підставі договору довічного утримання від позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 перейшло право власності на зазначений житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

Зазначене дозволяє останньому безперешкодно відчужити даний житловий будинок та вирішити питання про проживання та реєстрацію в ньому осіб на власний розсуд, а також скасувати реєстрацію осіб, які в ньому зареєстровані, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.10.2018р. у справі №183/5864/17, відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така ж позиція викладена і в Постанові Верховного Суду від 17.04.2019р. у справі №308/3824/16-ц.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати договір довічного утримання, на підставі якого до відповідача перейшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

З договору довічного утримання від 06.04.2019р. встановлено, що дійсно від позивачки до відповідача перейшло право власності на належний їй житловий будинок та земельну ділянку. Одночасно з укладенням договору накладено заборону відчуження зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, що також стверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Крім того, відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання осіб, які зареєстровані в житловому будинку (предметі договору довічного утримання) не може бути здійснено на власний розсуд відповідачем та без відома цих осіб.

З врахуванням наведеного, підстав для задоволення заяви не встановлено.

Одночасно, позивачу слід роз`яснити, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за наявності достатніх підстав.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Галини Михайлівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович