справа № 208/2600/20
№ провадження 2/208/1513/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Федик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на утримання дитини; стягнення аліментів за минулий час», -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд:

- стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини;

- стягнути з відповідача на свою користь аліменти за минулий час на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з жовтня 2019р. і до дня пред`явлення даного позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення спільного проживання з відповідачем у 2014 році, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2019р. відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, через що позивач змушена звернутися із даним позовом до суду. Водночас, на підставі ч.2 ст.191 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки за минулий час, зокрема за період з жовтня 2019р. і до дня пред`явлення даного позову до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про те, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, і, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Згідно ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, зазначивши про це в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 28.02.2012р. Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Акту проживання без реєстрації №1112, складеного 24.10.2018р. співробітниками КП КМР "Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду", малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає без реєстрації разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент розгляду справи домовленості між батьками дитини щодо її утримання - не досягнуто.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1,2,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши, матеріали справи, суд встановив, що, визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів на утримання дитини з моменту подання позову та до досягнення повноліття дитини - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Водночас, аналіз ч.2 ст.191 СК України дає підстави для висновку про те, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як випливає з матеріалів справи, матеріали справи не містять жодного, належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт вжиття позивачкою з жовтня 2019р. і до дня пред`явлення даного позову заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та факт ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Оскільки обов`язок довести суду обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - покладено на сторони по справі, суд, приймаючи до уваги те, що, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, дійшов висновку про те, що, даний позов в частині стягнення аліментів за минулий час - є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому, дослідивши матеріали справи, та оцінивши у сукупності докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, суд, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, дійшов висновку про обґрунтованість вказаних позовних вимог, оскільки позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо своєї дитини, забезпечення інтересів якої є основним обов`язком батьків.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, та, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним, на підставі ч.1 ст.142, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору; а іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268, 278 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження заяви до суду - з 27 квітня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

50 (п`ятдесят) відсотків судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08.09.2020р.

Суддя Нельга Д. В.