Справа №752/1805/20
Провадження № 2/752/4115/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.08.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря Медведєвої К.І..

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Єрмакова М.В.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності, скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.08.2008 р., посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. за № 1-531, визнання за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 , скасування державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2008 р. між сторонами був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. за № 1-531, відповідно до якого у власність ОСОБА_2 передана квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач зобов`язалась зберегти право позивача на безоплатне проживання в квартирі, довічно утримувати її, даючи необхідне харчування, одяг та забезпечити належний догляд.

Позивач посилається на те, що відповідач порушила умови договору довічного утримання, належним чином не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого вона вимушена була сплачувати за комунальні послуги, підтримувати належний стан квартири. Відповідач не забезпечує її харчуванням, медикаментами, не надає допомоги в побутовому обслуговуванні.

В зв`язку із зазначеними обставинами вона вимушена була звернутись до Міжнародного Благодійного фонду «Єврейський Хесед «Бней Азрієль», який почав надавати їй допомогу, виділивши соціального працівника.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору довічного утримання позивач просить його розірвати, та застосувати наслідки розірвання договору, визнавши за нею право власності на квартиру та скасувати реєстрацію права власності за відповідачем.

28.01.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі.

26.05.2020 р. підготовче провадження у даній справі закрито.

На момент розгляду справи відповідач не скористалась своїм правом на подання письмового відзиву.

Позивач та її представник підтримали в ході розгляду справи заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, розірвавши договір довічного утримання, укладений з відповідачем, в зв`язку з неналежним його виконанням.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання договору довічного утримання з огляду на обставини, що склались, однак просила повернути витрачені нею кошти на виконання умов договору довічного утримання.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. за № 1-531.

Відповідно до п.1 Договору у власність ОСОБА_2 передана квартиру АДРЕСА_1 .

В силу положень п.6 Договору довічного утримання ОСОБА_2 зобов`язалась довічно утримувати та доглядати ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом необхідною допомогою і зберегти її право безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі.

Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонам в розмірі 100% пенсії (призначеної відділом соціального захисту населення) на місяць.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тобто, законодавець покладає обов`язок доказування на сторони у справі і суд позбавлений можливості у даному випадку з власної ініціативи витребовувати будь-які докази.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

З боку відповідача суду не надано будь-яких доказів на підтвердження належного виконання нею договору довічного утримання від 30.08.2008 р.

В ході судового розгляду відповідач не заперечувала відсутність у неї таких доказів за весь період дії Договору. Також, відповідач визнала той факт, що після виділення Міжнародним Благодійним фондом «Єврейський Хесед «Бней Азрієль» позивачу соціального працівника вона не виконує свої зобов`язання за договором щодо утримання та догляду за ОСОБА_1 в повному обсязі.

В ході судового розгляду була допитана ОСОБА_3 в якості свідка, яка підтвердила, що вона є соціальним працівником Міжнародного Благодійного фонду «Єврейський Хесед «Бней Азрієль» і з червня 2016 року вона надає допомогу ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивачем про розірвання договору довічного утримання з відповідачем та визнання за нею права власності на квартиру, в зв`язку з неналежним виконанням останньою своїх зобов`язань, з огляду на що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки визнання права власності за позивачем в судому порядку є підставою для реєстрації такого права та відновлення порушених прав позивача.

Крім того, такі вимоги заявлені не до належного відповідача.

З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню частково.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності, скасування державної реєстрації задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.08.2008 р., посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Маьвієнко Т.В. за № 1-531.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 .

У задоволенні вимог про скасування державної реєстрації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя