Справа № 482/1322/20
Номер провадження 2/482/445/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Безкровної А.С. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 листопада 2002 року він уклав шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що було видане Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 7.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказала, що нормальні шлюбні відносини із відповідачем за час спільного проживання не склалися, сторони мають різні погляди на життєві проблеми та шляхи їх вирішення.

Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2016 року, шлюбні відносини між ними фактично припинено. Позивач вважає, що підтримувати подальше існування сім`ї не вбачається за можливе.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності та вказала що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що було видане Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області № НОМЕР_2, актовий запис № 7.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нормальні шлюбні стосунки між подружжям за час спільного проживання так і не склались. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння через розбіжності у поглядах на життєві проблеми і шляхи їх вирішення. Через це часто виникали сімейні сварки.

Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2016 року.

Позивач на примирення не згодний та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам.

Відповідач позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Оскільки відповідачем клопотання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу заявлено не було - їй слід залишити шлюбне прізвище ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп.

Враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 27 листопада 2002 року, актовий запис №7, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 - 420 грн. 40 коп. судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: С.А. Сергієнко