2-3241/11
4-с/465/69/20
Ухвала

Іменем України

22.09.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця (в порядку ст.447 ЦПК України) у цивільній справі №2-3241/11, -

встановив:

Скаржник звернувся до суду із скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №48908998 від 14.05.2020 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. та зобов`язання його відновити виконавче провадження №48908998. Скаргу обґрунтовує тим, що 10 вересня 2014 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №2-3241/11 (2/465/1184/14) про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» («ВіЕс Банк») заборгованості по невиконаним зобов`язанням за Кредитним договором № KF 45482 від 07.11.2007 р. в сумі 967 385 доларів 25 центів США, що станом на 14.11.2013 року становить 7 732 310, 30 грн. та судовий збір з розгляду цієї справи в розмірі 1 700,00 грн. 5 жовтня 2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП № 48908998 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» («ВіЕс Банк») заборгованості по кредитному договору № KF 45482 від 07.11.2007 р. в сумі 7 732 310,30 грн. та судовий збір з розгляду цієї справи в розмірі 1 700,00 грн., боржник - ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що зазначене ВП №48908998 є частиною зведеного виконавчого провадження №50823835. 14 травня 2020 року постановою державного виконавця Романа Н.О. виконавче провадження №48908998 закінчене на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме на підставі «фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом», яку боржник не отримував. 10.08.2020 року, стягувач по ВП №50029293 (що також є частиною ЗВП №50823835) - ТОВ «Комфорт-Ленд», шляхом надсилання 11 серпня 2020 року листа на електронну пошту, повідомило ОСОБА_2 про суму, що була фактично стягнута з нього в межах всього ЗВП № 50823835, а саме - 0,00 грн. Зазначена сума була вказана самим Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), у відповіді від 04.08.2020 року за №7371/02.1-25/15825 на адвокатський запит представника ТОВ «Комфорт-Ленд», яке в подальшому, на прохання ОСОБА_1 , 11 серпня 2020 року переслало йому цього листа. Правонаступником стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» - ПАТ «Таскомбанк» було повідомлено листом від 07.05.2020 року старшого державного виконавця Романа Н.О. про те, що заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому документу №2-3241/11 від 10.09.2014 року на виконання якого проводилося ВП №48908998 анульована. Всупереч фактичним обставинам справи, старший державний виконавець Роман Н.О. виніс постанову про закінчення ВП № 48908998 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме - на підставі «фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом». Вважає винесену постанову протиправною та такою, що винесена з порушенням основних приписів чинного законодавства України, а відтак повинна бути скасована у встановленому судом порядку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 і ч.2 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2014 року у цивільній справі №2-3241/11 (провадження №2/465/1184/14) стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» («ВіЕс Банк») (79000, м. Львів, вул.. Грабовського, 11 рах. № НОМЕР_3 в ЛТУ НБУ м. Львова МФО 325213, код. заборгованість по кредитному договору № КF 45482 від 07 листопада 2007 року в сумі 967385 (дев`ятсот шістдесят сім тисяч триста вісімдесят п`ять) доларів 25 центів США, що станом на 14 листопада 2013 року, згідно курсу НБУ становить 7732310 ( сім мільйонів сімсот тридцять дві тисячі триста десять) грн., 30 коп., та судовий збір з розгляду даної справи в сумі 1700 ( одну тисячу сімсот) грн. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання вищезазначеного рішення 10 вересня 2014 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчі листи у цивільній справі №2-3241/11 (№2/465/1184/14).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у цивільній справі №2-3241/11 (№2/465/1184/14) було видано на примусове виконання рішення суду, що набрало законної сили та не було добровільно виконано боржником.

Як вбачається з інформаційних довідки про виконавче провадження №48908998 (боржник ОСОБА_1 ), таке завершене 14.05.2020р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно листа ПАТ «Таскомбанк», яке є правонаступником ПАТ «ВіЕсбанк» від 07.05.2020 №10208/70 про відсутність заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому документу №2-3241/11 від 10.09.2014.

21 травня 2020 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на адресу суду скеровано постанову про закінчення виконавчого провадження №48908998 від 14.05.2020, з якої вбачається, що згідно листа ПАТ «Таскомбанк», яке є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк» від 07.05.2020 №10208/70, заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому документу №2-3241/11 від 10.09.2014 відсутня.

Разом з тим, скаржником до матеріалів скарги не долучено належних доказів наявності чи відсутності заборгованості з інших підстав, за виконавчим листом станом на день подання скарги.

Натомість, скаржником до матеріалів скарги долученого копію відповіді начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 04.08.2020р. №7371/02.1-25/15825, про наявність зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1 , в тому числі виконавчий лист №2-393/11, виданий 08.11.2011 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Компанія з управління активами «Комфорт - Ленд» боргу в сумі 5338923, 78 грн. (виконавче провадження №50083833). Як вбачається з даного листа, в рамках згаданого виконавчого провадження стягнення заборгованості з боржника не відбувалось.

Судом не приймається до уваги зазначений лист як належний доказ в обґрунтування скарги, оскільки з даного листа не вбачається, а скаржником не долучено будь яких інших документів, наявності чи відсутності заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому документу №2-3241/11 від 10.09.2014.

Відтак, підстав для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження суд не вбачає.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Враховуючи дану норму, не підлягає до задоволення і вимога про зобвязання старшого державного виконавця відновити виконавче провадження.

Згідно вимог ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, судом встановлено, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.447 - 453 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №48908998 від 14.05.2020 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. та зобов`язання відновити виконавче провадження №48908998 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі через суд першої інстанції.

Суддя В. Кузь