ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

«10» березня 2020 року

м. Харків

справа № 629/5224/16-ц

провадження № 22-з/818/129/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представниця позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс», представниця відповідача Яковлєва Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про стягнення судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року в складі судді Каращука Т.О. та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року в складі судді Каращука Т.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про розірвання договорів оренди земельної ділянки, який у подальшому уточнив.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 суму судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» у сумі 213 663,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року - залишено без змін; додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року змінено; зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» судових витрат з 213 663,80 грн до 28 000,00 грн.

До прийняття постанови у справі, а саме 25 лютого 2020 року від представниці відповідача Яковлєвої Л.І. надійшла заява про розподіл та відшкодування судових витрат, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» судові витрати в розмірі 12 000,00 грн, понесені стороною відповідача під час перегляду справи в апеляційній інстанції.

Зазначила, що розмір судових витрат є співмірним з необхідністю захищатися від позову, оскільки справа є дуже важливою для відповідача, стосується репутації господарства та його відповідального ставлення до зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок, враховуючи, що обробіток землі є одним з основних видів діяльності відповідача, і доведення безпідставності та необґрунтованості позову є вкрай важливим для відповідача.

Вказала, що докази понесення витрат будуть надані стороною відповідача у строки, визначені нормами процесуального законодавства, а саме до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів з дня постановлення судового рішення, в разі постановлення рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс».

27 лютого 2020 року представниця позивача ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Клопотання мотивовано тим, що розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання робіт, та обсягом наданих послуг.

Вказала, що вартість за роботу з вивчення апеляційної скарги та судової практики за період менше ніж місяць зазначено 5000,00 грн, що не відповідає складності роботи та необхідному для цього часу.

Зазначила, що адвокат відповідача приймала участь при розгляді справи у суді першої інстанції, обізнана з доводами позивача та практикою Верховного Суду за аналогічними справами, тому вартість цієї роботи необхідно зменшити до 1000,00 грн.

Вказала, що з наданого детального опису не вбачається, які саме роботи виконані адвокатом по підготовці до участі у розгляді справи, оскільки жодних заяв, клопотань та навіть відзиву на апеляційну скаргу надано не було, тому стягнення 2000,00 грн за таку роботу є безпідставним.

Зазначила, що за представництво інтересів у суді апеляційної інстанції 11 лютого 2020 року та 25 лютого 2020 року зазначена вартість 1500,00 грн за один судодень, проте фактично у ці дні витрачено часу не більше години, тому вартість за цю роботу необхідно зменшити до 500,00 грн за день.

Вказала, що виступ у судових дебатах тривав 2 хвилини, тому вартість робіт за підготовку до судових дебатів необхідно зменшити з 2000,00 грн до 500,00 грн.

Просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які понесені стороною відповідача під час перегляду справи в Харківському апеляційному суді, до 2500,00 грн, що є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт, часом, витраченим на виконання робіт та обсягом наданих послуг.

02 березня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представниці відповідача Яковлєвої Л.І. про долучення доказів, що підтверджують понесення витрат під час судового розгляду.

Заява мотивована тим, що до закінчення судових дебатів у справі нею подана заява про розподіл та відшкодування судових витрат, та протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення вона вважає за необхідне надати докази щодо розміру понесених витрат.

Просила долучити докази понесення судових витрат стороною відповідача до матеріалів справи та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» грошову суму в розмірі 12 000,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених стороною відповідача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Разом із зазначеною заявою представницею відповідача подано заперечення на клопотання про зменшення судових витрат. Заперечення мотивовані тим, що клопотання є необґрунтованим, базується лише на власному відношенні до розміру витрат та не спростовує розміру витрат на правничу допомогу. Вказала, що розмір вартості однієї години роботи адвоката узгоджений сторонами у договорі про надання правової допомоги; обсяг часу, витрачений адвокатом на надання правової допомоги, детально викладений в описі, та вартість однієї години роботи адвоката узгоджується з розміром гонорару адвоката, рекомендованого Рішенням розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області №17 від 21 березня 2018 року, та не перевищує рекомендовані мінімальні розміри гонорару. Зазначила, що інститут судових витрат має, зокрема, стримуючу функцію, зміст якої полягає у тому, щоб особа, перш ніж звертатися до суду, повинна зважити свої шанси виграти справу, оскільки в разі програшу несе ризик втратити не лише кошти, понесені нею у зв`язку з розглядом справи, а й кошти, витрачені відповідачем.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про стягнення судових витрат необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу .

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представляла адвокат Яковлєва Л.І. на підставі довіреності від 10 лютого 2020 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю, серія ХВ НОМЕР_1 від 11 липня 2018 року (а. с. 132-133, том 3).

25 лютого 2020 року від представниці відповідача Яковлєвої Л.І. надійшла заява про розподіл та відшкодування судових витрат, в якій вона вказала, що докази понесення витрат будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів з дня постановлення судового рішення, в разі постановлення рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» (а. с. 160-162, том 3).

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та змінено додаткове рішення суду першої інстанції, питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, надану відповідачу адвокатом Яковлєвою Л.І. у суді апеляційної інстанції, не вирішувалось, оскільки нею не було надано доказів щодо розміру таких витрат.

Докази розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу подано адвокатом Яковлєвою Л.І. 02 березня 2020 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

Зазначене є підставою для ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Водночас, судова колегія вважає розмір суми витрат на правову допомогу завищеним, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що 22 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» та адвокатом Яковлєвою Л.І. укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання правової допомоги та представництво інтересів товариства під час перегляду справи за позовом ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції (а. с. 199, том 3).

Пунктом 3 цього договору передбачено, що вартість послуг за цим договором за згодою сторін розраховується з урахуванням того, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн, вартість участі в судовому засіданні (судодні) становить 1500,00 грн, що узгоджується з розміром гонорару адвоката, рекомендованого Рішенням розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21 березня 2018 року щодо мінімального розміру адвокатського гонорару за годину роботи (50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати), та визначається попереднім орієнтовним розрахунком вартості послуг адвоката. Оплата послуг за договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг) за надані послуги протягом трьох банківських днів з дня постановлення судового рішення по справі судом апеляційної інстанції.

З копії акта про надання послуг (приймання виконаних робіт) від 11 лютого 2020 року вбачається, що адвокатом Яковлєвою Л.І. надано товариству правничу допомогу з вивчення та аналізу апеляційної скарги, аналізу судової практики за аналогічними справами за період з 22 січня 2020 року по 11 лютого 2020 року протягом 5 годин вартістю 1000,00 грн кожна, всього 5000,00 грн (а. с. 200, том 3).

З копії акта про надання послуг (приймання виконаних робіт) від 11 лютого 2020 року вбачається, що адвокатом Яковлєвою Л.І. надано товариству правничу допомогу з підготовки до участі у розгляді справи протягом 2 годин вартістю 2000,00 грн та представництва інтересів у суді апеляційної інстанції протягом 1 судодня вартістю 1500,00 грн, загалом 3500,00 грн (а. с. 201, том 3).

З копії акта про надання послуг (приймання виконаних робіт) від 25 лютого 2020 року вбачається, що адвокатом Яковлєвою Л.І. надано товариству правничу допомогу з підготовки до судових дебатів протягом 2 годин вартістю 2000,00 грн та представництва інтересів у суді апеляційної інстанції протягом 1 судодня вартістю 1500,00 грн, загалом 3500,00 грн (а. с. 202, том 3).

Також, адвокат Яковлєва Л.І. на підтвердження розміру витрат відповідача на правову допомогу надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартість, що підлягає сплаті, від 25 лютого 2020 року, з якого вбачається, що нею надано товариству наступні послуги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції: вивчення та аналіз апеляційної скарги, аналіз судової практики за аналогічними справами за період з 22 січня 2020 року по 11 лютого 2020 року протягом 5 годин вартістю 5000,00 грн; підготовка до участі у розгляді справи 11 лютого 2020 року протягом 2 годин вартістю 2000,00 грн; представництво інтересів у суді апеляційної інстанції 11 лютого 2020 року протягом 1 дня вартістю 1500,00 грн; підготовка до судових дебатів протягом 2 годин вартістю 2000,00 грн; представництво інтересів у суді апеляційної інстанції 25 лютого 2020 року протягом 1 дня вартістю 1500,00 грн; а всього разом на суму 12 000,00 грн (а. с. 163, том 3).

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача Яковлєва Л.І. брала участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 11 лютого 2020 року протягом 30 хвилин, 25 лютого 2020 року протягом 55 хвилин та 27 лютого 2020 року протягом 10 хвилин, що підтверджується протоколами судових засідань (а. с. 134-135, 157-158, 164, том 3). Крім того, нею складено та подано до суду письмові пояснення по справі та тези промови у судових дебатах (а. с. 137-144, 151-156, том 3).

Враховуючи, що представник відповідача Яковлєва Л.І. приймала участь під час розгляду справи в суді першої інстанції та їй відомі обставини справи, доводи сторін і відповідна судова практика, та пояснення, надані до суду апеляційної інстанції, фактично відтворюють позицію відповідача, висловлену під час розгляду справи судом першої інстанції, а представництво у судових засіданнях тривало лише протягом 1,5 годин в цілому, судова колегія вважає, що зазначений адвокатом у детальному описі робіт та актах про надання послуг час, витрачений на надання відповідних юридичних послуг, не відповідає їхній складності, тому розмір оплати за надання таких послуг безпідставно завищено.

Виходячи з викладеного, зважаючи на складність справи і обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також клопотання позивача про зменшення судових витрат, судова колегія вважає, що обґрунтованим є розмір витрат, понесених відповідачем на надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 6000,00 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь товариства.

Керуючись ст. ст.141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про стягнення судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2019 року в складі судді Каращука Т.О. та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2019 року в складі судді Каращука Т.О. по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про розірвання договорів оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» 6000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст додаткової постанови складено 11 березня 2020 року.