У Х В А Л А

Справа № 185/1444/19

Провадження № 4-с/185/31/20

21 вересня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

за участі секретаря Красножон О.Ю.,

розглянувши скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_1 .

У судове засідання представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Підставами для звернення до суду зі скаргою АТ «Українська залізниця» зазначає необхідність застосування п. 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ, щодо заборони вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Водночас, у поданій Акціонерним товариством "Українська залізниця" скарзі, останнє обумовлює можливість її задоволення із встановленням на думку скаржника прямої заборони вчинення виконавчих дії щодо стягнення грошових коштів, зокрема, згідно п. 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ, щодо заборони вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Так, на переконання скаржника, вищевказаним нормативно-правовим актом встановлено заборону вчиняти виконавчі дії, в тому числі й щодо виконання рішення судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржників (за винятком, вказаним в Законі).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від12червня 2009року №2«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ усуді першої інстанції» розяснено, визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 28.05.2020 у справі № 904/3535/19 дану справу передано на розгляд до об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Відтак, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що наразі існує об`єктивна неможливість розгляду поданої скарги до вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/3535/19, оскільки, вказана справи має аналогічний спір, що і розглядається у справі № 910/10158/19. А отже наслідки її розгляду матимуть преюдиційне значення для розгляду цієї скарги.

Керуючись ст.259 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, заінтересована особа ОСОБА_1 зупинити до вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/3535/19.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С.Шаповалова