Справа № 473/4584/19
УХВАЛА

"10" березня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним припинення електропостачання, стягнення коштів, компенсації моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним припинення електропостачання було задоволено, а також стягнуто на її користь вартість недовідпущеної електричної енергії в розмірі 2 854 грн. 93 коп., компенсацію моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1 500 грн. 00 коп. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

03.03.2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом вказаної справи, в розмірі 18 128 грн. 75 коп.

Судом вирішено розглянути вказану заяву без виклику сторін у судове засідання, відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цих цілей учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.1- 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідні докази щодо вартості правничої допомоги, що сплачена або підлягає сплаті надаються стороною.

При цьому, задоволенню підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08 та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.1 ст. 246 ЦПК України).

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України).

Судом встановлено, що до закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами адвокат Чередніченко І.Б. зробила усну заяву про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, при цьому, зазначаючи, що відповідні документи, в тому числі щодо розміру обумовлених витрат, будуть надані суду в передбаченому законом порядку після ухвалення рішення. Позивач та її представник були присутні під час оголошення скороченого рішення.

03.02.2020 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про стягнення понесених нею витрат на правничу допомогу, а також на її підтвердження - акт прийому передачі послуг правничої допомоги від 19.02.2020 року, розрахунок вартості вказаних послуг від 19.02.2020 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.02.2020 року, 20.01.2020 року на загальну суму 18 129 грн. 75 коп. (обумовлена кореспонденція була прийнята відділенням зв`язку 02.03.2020 року).

До ухвалення рішення по справі представником позивача адвокатом Чередніченко І.Б. був наданий договір про надання правової допомоги, укладений 18.07.2019 року між нею та ОСОБА_1 , а також акт прийому передачі послуг правничої допомоги від 20.01.2020 року.

Згідно п.п.8,9 розділу 3 вказаного договору оплата наданої правової допомоги здійснюється в день підписання договору авансово в розмірі 100 %, в готівковому або безготівковому порядку.

Доказів, що підтверджують факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу, їх розміру, до ухвалення рішення стороною позивача надано не було.

Між тим, позивачем ОСОБА_1 , її представником не зазначено поважних причин з відповідним підтвердженням неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених вищевказаних судових витрат до закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Водночас, відповідно до п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Отже, приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні, оскільки вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в зазначеній цивільній справі не були надані суду в встановленому законом порядку, а поважних причин неподання таких доказів позивачем не наведено.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним припинення електропостачання, стягнення коштів, компенсації моральної (немайнової) шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Л.В. Лузан