УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Куценко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щепеля О.Є.

Встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває скарга ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щепеля О.Є.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019 року дана скарга розподілена в провадження судді Губської Я.В.

06.03.2020 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого по розгляду даної справи - судді Губської Я.В.

В заяві, посилаючись на п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України заявник вказує, що у відповідача є сумніви в неупередженості судді, оскільки раніше дана суддя вже розглядала справу за скаргою ОСОБА_1 та відмовила у задоволенні скарги. В подальшому, нею подана ще скарга 23.12.2019 року на бездіяльність державного виконавця, однак розгляд було призначено на 13.01.2020 року, а потім на 31.01.2020 року та 23.03.2020 року, що сприяє уникненню державним виконавцем відповідальності за порушення вимог чинного законодавства та свідчить про упередженість та необ`єктивність судді.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою, не міститься на вимогах закону і на дійсних обставинах по справі.

Так, заявляючи клопотання про відвід судді, заявник посилається на незгоду з процесуальними рішенням суді та ті обставини, що справа не була розглянута у визначений 10-денний законом строк.

Згідно матеріалів справи дійсно вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року під головуванням судді Губської Я.В. було розглянуто скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та відмовлено у задоволенні скарги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04.06.2019 року ухвала Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року залишена без зміни, відхиливши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Також, постановою Верховного Суду від 19.11.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року та постанова Харківського апеляційного суду від 04.06.2019 року залишені без зміни.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що визначено в ч.4 ст. 36 ЦПК України.

Також, заявник посилається на те, що скарга не була розглянута протягом 10-денного строку, що є підставою для відводу судді.

Однак, дослідивши дані доводи, суд зазначає, що скарга надійшла до суду 23.12.2019 року, однак у зв*язку з перебуванням судді Губської Я.В. в нарадчій кімнаті з 24.12.2019 року по 28.12.2019 року та Новорічними святами (з 29.12.2019 року по 01.01.2020 року, 06-07.01.2020 року) розгляд справи призначено у 10-денний термін на 13.01.2020 року.

У зв*язку з подачею заяви державного виконавця Шепеля О.Є. 11.01.2020 року про відкладення розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 у зв*язку з неможливістю прибуття до суду в судове засідання 13.01.2002, справу для повного та всебічного розгляду було відкладено на 31.01.2020 року, викликано учасників судового розгляду судовими повістками.

31.01.2020 року розгляд справи було знято з об*активних причин (перебування судді у іншому судовому засіданні по розгляду кримінальної справи, яка призначена раніше) та призначено на 23.03.2020 року (з врахуванням відпустки судді).

Таким чином, дослідивши всі матеріали справи та доводи заявника, викладені в заяві про відвід, приходжу до висновку, що заява не міститься на вимогах закону, які б могли були підставою для задоволення відводу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, в цьому рішенні «Білуха проти України» зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності заявником не зазначено, а побоювання заявника щодо тих обставин, що суддя не буде безстороннім під час розгляду справи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються лише на власних доводах та припущеннях заявника, які об`єктивно не підтверджені.

Судом були перевірені всі доводи заявника та перевірені всі обставини, викладені в заяві, однак зазначаю, що будь-яких обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених вимогами ст.ст. 36-38 ЦПК України або іншими нормативними актами заявником в своїй заяві не наведено, а є лише припущеннями.

Дослідивши всі доводи заявника та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В. та вважає за необхідне передати справу для розгляду даного відводу суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36,40, 252, 260-261 ЦПК України, суд

Постановив :

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої у цивільній справі - судді Губської Я.В. вважати необґрунтованою.

Передати дану заяву про відвід для вирішення питання суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Суддя Губська Я.В.