Справа № 333/268/20
Провадження № 2/333/1027/20
рішення

Іменем України

10 березня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

21.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила наступне.

З 20.01.2007 року сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дітей, між сторонами по справі, не досягнуто. 27.06.2019 року позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 року їй було відмовлено у видачі судового наказу, на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України, яку позивач отримала 17.01.2020 року.

Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з 25.03.2018 року стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, позивач зазначає, що відповідач фізично здоровий, працездатний, тому вона вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки кошти на утримання дітей (аліменти) не сплачує, тому просить стягнути аліменти саме з 27.06.2019 року.

Ухвалою від 29.01.2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

10.03.2020 року представник позивача адвокат Онішкевич Г.М. через канцелярію суду надала заяву, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно. Від позовної вимоги про стягнення з 25.03.2018 року з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, відмовляється.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 . Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 закрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату Олішкевич Г.М., яка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але з моменту подачі позивачем позовної заяви до суду, а саме з 21.01.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі з 20.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 18 (а.с. 10).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 298 (а.с. 12), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 449 (а.с. 13).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано, рішення набуло законної сили 16.08.2019 року (а.с. 14-15).

07.12.2019 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис № 948 (а.с. 11).

Діти ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , після розірвання шлюбу між подружжям, проживають з матір`ю ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/836 від 27.01.2020 року (а.с. 25), довідкою голови квартального комітету № 28 Комунарського району м. Запоріжжя № 45 від 22.01.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.01.2019 року, але прописана: АДРЕСА_1 , з 2007 року. Разом з нею проживають доньки: ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження (а.с. 23).

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/839 від 27.01.2020 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 08.05.2007 року (а.с. 26).

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстровані та проживають за різними адресами, на даний час діти проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на утриманні позивача.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення ними повноліття.

З позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернулася 27.06.2019 року (а.с. 17).

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір і строки виплати аліментів, між позивачем і відповідачем не укладався.

Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі № 6-35893св12).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, враховуючи те, що відповідач є батьком дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, на теперішній час інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає, аліменти не сплачує, а також вік, стан здоров`я та матеріальне становище, а також матеріальне становище відповідача, не працює, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд задовольняє уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У зв`язку з наведеним, оскільки позивач 27.06.2019 року зверталась до суду з заявою про видачу судового наказу, та ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 року у видачі судового наказу їй було відмовлено, необхідно стягувати аліменти починаючи стягнення з 27.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Керуючись ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-13, 77-80, 81, 89, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року, тобто з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів і досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір на користь держави в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик