КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Махлай Л.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 08 січня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання нотаріальних дій нечиними, визнання свідоцтв про спадщину за законом № НОМЕР_1 від 15.08.2017 в частині майна оформленого у спадкову власність на ОСОБА_2 недійсним, визнання права власності ОСОБА_2 на майно, отриманого на підставі свідоцтв № НОМЕР_1 від 15.08.2017 про право на спадщину,

в с т а н о в и в :

ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08.01.2020 в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, 31.01.2020 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.02.2020 поновлено строк апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для надання доказів сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду, 06.03.2020 ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 у справі 572/2088/17 зроблено висновок, що учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору в усіх інстанціях по будь-яких справах, пов`язаних з порушенням їх прав. Посилаючись на зазначене вважав вимоги про сплату судового збору необґрунтованими, а ухвалу про усунення недоліків помилковою.

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Пункт 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

у/н справи № 757/2037/18-ц № а/п 22-ц/824/4922/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Коваленко К.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Апелянт оскаржує ухвалу суду про забезпечення позову у справі за його позовом про визнання недійним свідоцтв про право на спадщину. Відтак позивач звернувся до суду за захистом порушених прав, що виникли із спадкових правовідносин, а не з підстав захисту своїх прав чи інтересів як учасника бойових дій.

При вирішенні питання про відповідність апеляційної скарги суд має керуватися Законом № 3674-VI, Законом № 3551-XII та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17.

Доводи апелянта про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору незалежно від сплати судового збору суперечать вищезазначеним нормам права.

Крім того, у п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI вказано, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У даному пункті не вказано, що ці особи мають бути позивачами, чи про те, що вони звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначене свідчить, що законодавець чітко визначив, у яких спорах звільнення від сплати судового збору проводиться у будь - якому випадку, а у яких - за наявності певних обставин.

Подача заяви про незгоду з ухвалою суду про усунення недоліків не є усуненням недоліків.

В ухвалі суду про усунення недоліків було чітко вказано, що предметом даного спору є визнання нотаріальних дій, свідоцтва про право власності на майно недійсним та скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що не пов`язано з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій та щодо відповідного правового статусу та вказано розмір судового збору, який необхідно сплати.

Вимоги ухвали суду апелянтом не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки апелянт не усунув вимоги, викладені в ухвалі суду, апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути апелянту.

Повернення апеляційної скарги апелянту не перешкоджає зверненню з новою апеляційною скаргою, де апелянт може поставити питання про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 08 січня 2020 року повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя