Справа № 594/929/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Денисової Т.С., звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки площею 2, 74 (3, 7406) га, кадастровий номер :01:001:1342 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 052434.

01 березня 2007 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, строк дії якого було визначено на термін 5 років. Спірний договір набув чинності з моменту його реєстрації в Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за: № 61. За Угодою про внесення змін до договору оренди землі, що зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329 пункт 8, яким визначався строк дії договору, викладено в наступній редакції: «Договір укладено на 10 років».

Згідно п.37 Договору оренди землі, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а тому дія договору оренди її земельної ділянки припинилася 26 грудня 2017 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Поряд з тим зазначила, що усно, а згодом листом повідомляла адміністрацію ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» про намір обробляти свою земельну ділянку самостійно, однак відповідачем всупереч її заяви, належна їй на праві власності земельна ділянка повернута не була, відповідні акти не складалися, а відповідач продовжував використовувати таку у власних цілях.

А тому, просила визнати припиненим договір оренди землі, укладений 01 березня 2007 року у с.Юр`ямпіль Борщівського району Тернопільської області між нею та відповідачем, державна реєстрація якого проведена Борщівським реєстраційним відділом Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за Р №61, щодо земельної ділянки площею 3, 74 га, кадастровий номер :01:001:1342 із змінами, внесеними на підставі угоди про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованої в управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за №03329; витребувати від відповідача земельну ділянку площею 3, 74 (3, 7406) га, кадастровий номер :01:001:1342; та стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати на сплату судового збору.

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 30 жовтня 2019 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого позов не визнано. 03 лютого 2020 року відповідачем надано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Денисова Т.С. подала до суду заяву, у якій просила позов в частині вимог про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишити без розгляду, а в частині визнання договору оренди земельної ділянки припиненим підтримує, просила вимоги в цій частині задовольнити, крім того, просила справу слухати у її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача причини неявки не повідомив.

Представник відповідача - адвокат Катрук Є.А. у поданому відзиві зазначив, що позов не визнає, в задоволенні такого просив відмовити посилаючись на те, що оскільки сторони добросовісно виконували умови договору оренди, відповідачем було прийняте рішення про його продовження ще на десять років. Таке волевиявлення сторін було виражене та реалізоване шляхом укладення угоди про внесення змін до договору оренди землі. Дана додаткова угода була зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329, таким чином дію оспорюваного договору оренди продовжено до 29 грудня 2021 року. Підтвердженням того, що вказаний договір оренди діє саме до 29 грудня 2021 року є також інформація, яка міститься у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права де зазначено що строк дії права оренди до 29 грудня 2021 року. Крім того, після 11 квітня 2018 року позивач значний період часу не вчиняв жодних дій, які б свідчили про її намір повернути земельну ділянку із орендного користування і відповідач не отримував жодних листів від позивача щодо припинення договірних правовідносин. У період з квітня 2018 року і по даний час позивачу вчасно виплачувалася орендна плата, така нею отримувалася, що на думку відповідача свідчить про те, що позивач таким діями погодився щодо чинності договору оренди земельної ділянки саме до 29 грудня 2021 року.

Представник позивача - адвокат Денисова Т.С. у відзиві на позов зазначила, що позивач не погоджується із твердженням відповідача про те, що в 2011 році було прийнято рішення про продовження договору оренди землі ще на десять років і що таке волевиявлення сторін було виражене та реалізоване шляхом укладення угоди про внесення змін до договору оренди землі, яка була зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329, оскільки в даній угоді не йдеться про продовження чи поновлення строку дії договору оренди землі, а викладено в новій редакції п.8 договору оренди, згідно якого строк діії договору закінчився 26 грудня 2017 року, а інформація, яка міститься у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, де зазначено, що строк дії права оренди до 29 грудня 2021 року, не є підтвердженням того, що вказаний договір оренди діє саме до 29 грудня 2021 року. Переважне право на продовження строку дії договору оренди землі відповідач не реалізував. Твердження відповідача про те, що позивач отримав в 2018 році орендну плату, не спростовує відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на поновлення договору оренди землі, а тому не може бути взято до уваги як доказ існування договірних відносин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 26 березня 2003 року, позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 3, 74 га, розташована на території Більче - Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 березня 2007 року між ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 3, 74 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 26 грудня 2007 року у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 26 грудня 2007 року за №61.

Згідно п.8 Договору оренди землі сторонами погоджено, що договір укладено на п`ять років. Після закінчення строку договору оренди землі, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 37 Договору оренди землі передбачено, зокрема, що дія договору землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 5 центнерів зерна в натуральній формі.

Між сторонами також укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі. Сторони домовились внести в договір оренди землі, який зареєстрований у Борщівському районному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК за №61 від 26 грудня 2007 року наступні зміни:

- пункт 2 викласти в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3, 74 га»;

- пункт 5 викласти в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24667, 42 грн.»;

- пункт 8 викласти в наступній редакції: «Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»;

- пункт 9 викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6 (шість) центнерів зерна - 3% від нормативної грошової оцінки»

При цьому в Угоді про внесення змін до договору оренди землі сторони погодили, що дана угода є невід`ємною частиною договору оренди.

Угода про внесення змін до договору оренди землі зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329.

Інформація щодо терміну дії спірного договору з`явилася у відповідних державних реєстрах у вересні - грудні 2018 року, станом на 27 вересня 2018 року зазначена у таких не була.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Строк дії договору оренди землі від 01 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» (орендар), з урахуванням угоди про внесення змін до договору оренди, зареєстрованої в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329, починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 26 грудня 2007 року, оскільки при укладенні договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту, та закінчується 26 грудня 2017 року.

Отже суд приходить до висновку, що позивач, підписуючи договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року та угоду про внесення змін до договору оренди землі, надав своє волевиявлення на надання права оренди належної йому земельної ділянки на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору оренди землі, а саме з 26 грудня 2007 року.

Посилання відповідача на те, що строк дії договору оренди землі від 01 березня 2007 року встановлений сторонами до 29 грудня 2021 року, оскільки новою редакцією п.8 Договору строк його дії встановлено 10 (десять) років, тобто з моменту державної реєстрації Угоди про внесення змін до договору оренди землі, а не з моменту державної реєстрації договору оренди землі, - не приймається судом до уваги, оскільки сторони не укладали нового договору, а лише виклали деякі пункти Договору оренди землі від 01 березня 2007 року у іншій редакції.

Волевиявлення позивача щодо строків дії договору оренди землі було спрямоване не на продовження строку дії договору ще на 10 років, а на визначення строку дії договору від 01 березня 2007 року саме на 10 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Частинами першою-п`ятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, мас переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Орендар ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» до закінчення строку дії договору не повідомляв орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не направляв жодних листів з проектом додаткової угоди.

Наразі користування відповідачем земельною ділянкою позивача є безпідставним, оскільки договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року є припиненим з 26 грудня 2017 року.

Доводи ТОВ "Корпорація «Колос-ВС» щодо виплати відповідачу у 2018 році орендної плати не заслуговують на увагу, оскільки виплата здійснювалася за користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 01 березня 2008 року.

Таким чином, ОСОБА_1 має правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений ним з ТОВ «Корпорація «Колос-ВС», припинений 26 грудня 2017 року у зв`язку із закінченням строку його дії і ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати договір оренди землі, укладений 01 березня 2007 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», державна реєстрація якого проведена Борщівським реєстраційним відділом Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за Р №61, щодо земельної ділянки площею 3, 74 га, кадастровий номер :01:001:1342 із змінами, внесеними на підставі угоди «Про внесення змін до договору оренди землі», зареєстрованої в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за №03329, припиненим з 26 грудня 2017 року.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме 768, 40 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.3, 317, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.124 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-У1), керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Визнати договір оренди землі, укладений 01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», державна реєстрація якого проведена Борщівським реєстраційним відділом Тернопільської регіональної філії ДП Центр ДЗК 26 грудня 2007 року за Р № 61, щодо земельної ділянки площею 3, 74 га, кадастровий номер :01:001:1342 із змінами, внесеними на підставі угоди «Про внесення змін до договору оренди землі», зареєстрованої в Управлінні Держкомзему у Борщівському районі 29 грудня 2011 року за № 03329, припиненим з 26 грудня 2017 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, , в користь ОСОБА_1 , жительки с.Юр`ямпіль Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 768, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: