Постанова

Іменем України

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 202/12397/14-ц

провадження № 61-9486св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Асоціація «Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ОЛІМПІК-2»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2017 року у складі судді Зосименко С. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У грудні 2014 року Асоціація «Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ОЛІМПІК-2» (далі - ОСББ «Олімпік-2»; ОСББ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 , проте у період із 01 лютого 2012 року до березня 2013 року ухилявся від оплати послуг за утримання і ремонт приміщень та іншого майна, що перебуває у власності співвласників житлового комплексу «Олімпік-2».

Станом на 01 квітня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 7 405,37 грн, яку ОСББ просило стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, позов ОСББ «ОЛІМПІК-2» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ОЛІМПІК-2» заборгованість у розмірі 7 405,37 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди виходили з доведеності факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати вартості послуг за утримання та ремонт приміщень, що є підставою для стягнення з нього боргу на користь позивача.

Короткий зміст касаційної скарги

У травні 2019 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені та залишити позов без розгляду або ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не повідомив його про розгляд справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості брати безпосередню участь у засіданні, заявляти клопотання, тощо.

Вищевказані обставини є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції. Проте при апеляційному перегляді справи апеляційний суд зазначеного не врахував.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2019 року з урахуванням ухвали Верховного Суду від 31 серпня 2020 року про виправлення описки відкрито касаційне провадження у даній справі на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії суддів із п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 158 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції).

Частиною п`ятою статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції) передбачено, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді першої інстанції справа неодноразово призначалася до розгляду.

Судове засідання, призначене на 22 червня 2017 року, у зв`язку з неявкою відповідача відкладене на 18 липня 2017 року.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 судової повістки про судове засідання у суді першої інстанції, призначене на 18 липня 2017 року.

Тобто, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції 18 липня 2017 року. Рішення суду першої інстанції ухвалене за його відсутності.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить аргументи про неповідомлення його про розгляд справи в суді першої інстанції, проте суд апеляційної інстанції не навів обґрунтованих мотивів прийняття чи відхилення таких доводів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Висновок за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова апеляційного суду - скасуванню з переданням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України (в редакції станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови постанова Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. І. Крат Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук