Справа № 189/1607/19
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

секретаря судового засідання Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО» про стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Проско» про стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що у період з 05 травня 2016 року по 30 листопада 2018 року вона знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «Проско». Згідно наказу № 110-к від 30.11.2018 року її було звільнено з ТОВ «Проско» за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпПУ. Під час її знаходження у трудових відносинах з відповідачем з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 5830,77 грн. 07.08.2019 року директору ТОВ «Проско» нею було направлено заяву про надання довідки про розмір заборгованості із заробітної плати (вх. № 752 від 06.08.2019 р.), але довідки вона не отримала. 08.08.2019 року позивачкою було направлено претензію за юридичною адресою ТОВ «Проско» щодо надання довідки про заборгованість із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, що підтверджується квитанціями про оплату поштового відправлення, але відповіді на звернення вона не отримала. Однак, в день звільнення 30.11.2018 року, відповідач письмово не повідомив позивачку про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 5830,77 грн. Згідно довідки Покровського відділення обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області № 893 від 06.09.2019 року, середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 10477,30 грн. (вересень 2018 року - 5085,13 грн., жовтень 2018 року 5392, 17 грн. За таких обставин, середньоденна заробітна плата складає 249,46 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивачки, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 202 робочих дні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 50390,92 грн. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка телефонограмою повідомила суд про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ТОВ «Проско» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 05.05.2016 року по 30.11.2018 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Проско» та працювала начальником зміни фабрики сухого збагачення каоліну. 30.11.2018 року ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України звільнена за згодою сторін (а.с. 7-8).

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 в листопаді 2018 року було нараховано заробітну плату в розмірі 5830,77 грн.

Станом на день розгляду справи у суді, доказів сплати позивачкі вищезазначеної заборгованості по виплаті заробітної плати, суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. При нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачкі заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Проско» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 5830,77 грн.

В силу ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. № 100, провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

У випадках збереження середньої заробітної плати, термін розрахунку останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абзацу 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку.

У зв`язку з проведенням розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, судом неодноразово на адресу ТОВ «Проско» було направлено запити для встановлення відомостей про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 та кількість відпрацьованих нею днів за останні два календарних місяці роботи. Однак, оскільки на момент винесення рішення відповіді судом не отримано, розрахунок здійснено на підставі існуючих документів, а саме розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 та індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК 5, згідно якого заробітна плата ОСОБА_1 у вересні 2018 року складає 5085,13 грн., в жовтні 2018 року складає 5392,17 грн. (а.с. 11-13; 15).

Кількість відпрацьованих/робочих днів в розрахунковому періоді тобто з 03.09.2018 року по 30.10.2018 рік складає 42 робочих дні.

Таким чином, середній заробіток за вищезазначеною формулою становить: 10477,30 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці) / 42 (фактично відпрацьовані дні за останні два місяці) = 249 грн. 46 коп. в день.

Період затримки становить 202 дні:

2018 рік (з 30.11.2018 р.) 20 днів,

2019 рік - 182 дні,

Середній заробіток за час затримки розрахунку складає: 249 грн. 46 коп. * 202 днів = 50390,92 грн.

У правовому висновку висловленому ВСУ у справі № 6-259цс17 від 13.03.2017 року, за наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, позивачка на підставі п.1 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 4,5,10,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО» про стягнення невиплаченої суми розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 5830 грн. (п`ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 77 (сімдесят сім) коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку в сумі 50390 грн. (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто) грн. 92 (дев`яносто дві) коп.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско», на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова