Справа № 158/3414/19
Провадження № 2/0158/139/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючої - судді Підгорного І.І.
за участю секретаря - Сороки І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 18.01.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності будь-якої зі сторін про інше.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відзиву, будь яких інших заяв та заперечень на позов у встановлений судом строк до суду не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка 18.01.2011 року підписана відповідачем ОСОБА_1 в якості позичальника, вбачається, що вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком договір надання банківських послуг.
Відповідач своїм підписом підтвердила своє ознайомлення і згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді; зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті Приватбанку; виявила бажання отримати платіжну картку кредитка "Універсальна".
24.03.2011 року відповідач також своїм підписом посвідчила ознайомлення з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 55 днів пільгового періоду" (далі Умови).
Цими Умовами встановлено базову процентну ставку у 2,5% в місяць (30,0% річних), що нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році, та сплатою обов`язкового щомісячного платежу у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним.
Умови кредитування передбачають пеню за несвоєчасне погашення заборгованості двох видів: 1) базова процентна ставка за договором/30 за кожний день прострочення кредиту; 2) 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень, що нараховується один раз в місяць при наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів на суму більше 50 гривень.
Ці ж Умови встановлюють штраф в розмірі 500 гривень плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, за змістом вищенаведених законодавчих норм позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.
У позовній заяві позивач вказує про отримання відповідачем кредиту в розмірі 2700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте жодного доказу на підтвердження цієї обставини матеріали позову не містять. Підписана відповідачем анкета-заява у полі бажаного клієнтом кредитного ліміту містить значення 500 грн.
Анкета-заява містить лише прізвище, адресу, особисті дані відповідача та згоду з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Проте жодних даних про відкриття карткового рахунку та видачу відповідачу кредитної картки, її виду та терміну дії анкета-заява не містить.
Сама по собі вказівка відповідача про його бажання отримати кредитку "Універсальна" та підписана ним Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 55 днів пільгового періоду" не підтверджують факту надання Банком і отримання відповідачем даного виду кредитної картки.
Додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі і розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву, та відповідно, чи брав він на себе викладені у них зобов`язання, позивач суду не надав.
Зазначене унеможливлює встановити розмір і строк кредитування за укладеним договором, відповідно перевірити правомірність проведених Банком нарахувань.
З розрахунку слідує, що з 24.03.2011 року проценти нараховувались за ставкою 30,00% річних, як це зазначено у підписаній відповідачем довідці про умови кредитування.
З 01.09.2014 року проценти нараховувались за ставкою 34,80%, з 01.04.2015 року 43,20%, що не відповідає підписаній відповідачем довідці про умови кредитування і суперечить вимогам чинній на час підписання анкети-заяви статті 1056-1 ЦК України.
Частинами 2, 3 ст.1056-1 ЦК Україну в редакції Закону України від 21.01.2010 року № 1822-VI передбачалось, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
Зважаючи на наявність в розрахунках суперечностей і їх невідповідності умовам договору, самі по собі вони не можуть бути належними і допустимими доказами, оскільки не підтверджують рух коштів за укладеним з відповідачем договором і виниклу заборгованість.
Ці розрахунки є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, однак вони повинні бути підтвердженні первинними документами.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Доказами, які б відповідали наведеним ознакам, згідно із ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" можуть бути виписки з карткового рахунку відповідача, проте позивач, маючи процесуальну можливість, їх суду не надав.
Отже, відсутність первинних документів не дає об`єктивної можливості прослідувати порядок утворення заборгованості за усіма складовими кредиту згідно умов договору.
При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
В силу в силу ч.7 ст.81 ЦПК України збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи суд обмежений.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, доданими до позову доказами позивач не підтвердив отримання відповідачем кредитних коштів на умовах та в обсязі, зазначених в позові, зокрема щодо кредитного ліміту і строку кредитування.
З цих же мотивів, а саме, через не надання позивачем належних і достатніх доказів на підтвердження цих обставин, встановити (перевірити) наявність у відповідача заборгованості у заявленому Банком розмірі або навести власний розрахунок заборгованості суд можливості позбавлений.
Саме по собі неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не доводить обгрунтованості заявлених Банком вимог, а задоволення позову виключно з цієї підстави буде суперечити закріпленим у ст. 3 ЦК України, ст.2 ЦК України засадам справедливості, розумності та верховенства права.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному його обсязі за недоведеністю заявлених вимог.
У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 77, 78, 79, 81, 141, 247 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 553, 554, 626, 628, 634, 1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, Волинської області, .

Представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Суддя

Ківерцівського районного суду І.І.Підгорний