Справа № 635/4172/20
Провадження по справі № 2/635/2238/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить:

розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07 липня 2007 року Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 »;

стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 липня 2007 року Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11. Від вказаного шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час перебування у шлюбі через розбіжності у їх поглядах на життєві цінності, інтереси та звички один одного між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, в зв`язку з чим позивач декілька разів була готова припинити їх сумісні взаємовідносини, однак зберігали шлюб заради дітей та можливого покращення їх стосунків. Між тим, більше року нараз їх стосунки погіршились ще більше, а тому понад рік разом не проживають, припиненні будь - які сімейні та шлюбні відносини, подружнього життя яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги у них не існує. Позивач разом з дітьми проживають окремо від відповідача. Позивач не має наміру продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю, а тому вважає, що їх подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить як її інтересам, так і моральним засадам суспільства. Примирення між ними не можливо, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її моральним принципам та інтересам. Майнових спорів та спору про місце проживання спільних дітей між нею та відповідачем немає. На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Їх спільні малолітні діти проживають разом з позивачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, приблизно з квітня 2019 року, відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання спільних дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрати на навчання. При цьому, вказана матеріальна допомога досить невелика, що б задовольнити хоча б мінімальні потреби дітей, які у свою чергу потребують значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, позивач сама не здана в повній мірі цього забезпечити, оскільки, на теперішній час не має постійної роботи, дохід отримує нерегулярно. На час звернення з вимогою до суду про стягнення аліментів між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку щодо утримання малолітніх дітей. У зв`язку з наведеними, керуючись ст. ст. 180, 181 СК України позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 », судові витрати залишити за її рахунок. Також, у заяві повідомила, що сімейно - шлюбні відносини між сторонами припиненні з квітня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також, у заяві зазначив, що сімейно - шлюбні відносини між сторонами припиненні з квітня 2019 року.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 липня 2007 року Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується оригіналам свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 07 липня 2007 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області .

В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 ».

Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально, спору щодо місця проживання дітей та спільно набутого майна не вбачається.

На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо аліментів на утримання дітей.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 - 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно частини 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей.

Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.

Відповідно до статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позовна заява про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини подана до суду 16 липня 2020 року.

Відповідно до частини 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для найкращого забезпечення інтересів дітей щодо їх розвитку, освіти та навчання, враховуючи обов`язок батьків, щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття та визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим за вимогу про стягнення аліментів стягує з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Враховуючи заяву позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за вимогу про розірвання шлюбу залишає за її рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 липня 2007 року Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 ».

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за вимогу про розірвання шлюбу віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 28 вересня 2020 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук