Провадження № 2-о/752/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Друга київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

07.12.2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, в якій просив встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем - матір`ю його померлої дружини ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 1934 року народження, яка була матір`ю померлої дружини заявника, була зареєстрована та постійно проживала разом із заявником у квартирі АДРЕСА_2 . Зазначена квартира була придбана згідно договору купівлі-продажу квартири 22.03.2002 року, в рівних долях: по ј частини квартири ОСОБА_1 - заявник/спадкоємець, 1957 р.н.; ОСОБА_3 - дружина заявника/дочка померлої ОСОБА_2 , 1960 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданий Центральним палацом одружень міста Києва 10 березня 1981 року (актовий запис № 4581); ОСОБА_4 - син заявника, 1980 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 - матір дружини заявника, 1934 р.н. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зазначеній квартирі всі її співвласники були зареєстровані та проживали разом, а після смерті дружини та сина, він з матір`ю померлої дружини ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, що також підтверджується довідкою форми №3. За життя ОСОБА_2 і до моменту відкриття спадщини заявник постійно проживав з останньою в зазначеній квартирі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , була похилого віку, то перебувала на його утримані та постійному догляді, який сплачував рахунки за житлово-комунальні послуги, купав продукти харчування та ліки. Також, ним було проведено поховання ОСОБА_2 та оплату за ритуальні послуги.

Після смерті ОСОБА_2 , заявник фактично прийняв спадщину та продовжив користуватись зазначеним нерухомим майном, яке складалось з ј частини квартири АДРЕСА_2 та частини квартири АДРЕСА_3 . Звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно яке належало ОСОБА_2 (спадкова справа № 649/2017). Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В., Постановою від 08 листопада 2017 року № 6924/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. На підставі пункту 4.12, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, зі змінами від 27.01.2016 р. № 235/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2016 року за № 143/28273, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У вказаній Постанові державного нотаріуса від 08 листопада 2017 року № 6924/02-31, зазначено для підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, спадкоємцю необхідно надати рішення суду. З огляду на викладене, заявник звернувся в суд з даною заявою для захисту своїх прав та необхідності належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері померлої дружини - ОСОБА_2 .

Просив встановити факт його ОСОБА_1 постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_2 однією сім`єю не менш, як п`ять років до відкриття спадщини.

Заявник та заінтересовані особи в судовому засіданні відсутні, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник просив розглянути справу за його відсутності.

З огляду на викладене, врахувавши думку заявника, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб, ухвалити судове рішення на підставі даних наявних у матеріалах справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.7).

На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та прпоживала за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.8).

20 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його тещі ОСОБА_2 (а.с. 48).

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. від 08 листопада 2017 року № 6924/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за заявою спадкоємця ОСОБА_1 з тих підстав, що на підставі пункту 4.12, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, зі змінами від 27.01.2016 р. № 235/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2016 року за № 143/28273, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Також зазначено, що для підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, спадкоємцю необхідно надати рішення суду. (а.с.67).

Звертаючись до суду, з заявою про встановлення факту його ОСОБА_1 постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_2 однією сім`єю не менш, як п`ять років до відкриття спадщини, заявник послався на те, що метою встановлення такого факту є необхідність подальшого оформлення його прав на спадкове майно в порядку спадкування за законом на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постанова Пленум Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « про судову практику у справах про спадкування» містить роз`яснення з приводу того, що особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Статтею 1264 ЦК України також встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За даними матеріалів спадкової справи №649/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкритої Другою київською державною нотаріальною конторою 20 вересня 2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся тільки ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні. (а.с.47-68,17).

Спадковим майном, після померлої ОСОБА_5 є нерухоме майно, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України підлягає державній реєстрації спадкоємцями на підставі свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 на момент її смерті за місцем реєстрації та проживання спадкодавця в квартирі АДРЕСА_2 та здійснював за нею догляд, та здійснив її поховання (а.с. 111-113).

Зазначена квартира АДРЕСА_2 була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2002 року, в рівних долях по ј частини квартири: ОСОБА_1 - заявником/спадкоємцем; ОСОБА_3 - дружиною заявника/дочкою померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданий Центральним палацом одружень міста Києва 10 березня 1981 року (актовий запис № 4581); ОСОБА_4 - сином заявника, 1980 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 - матір`ю дружини заявника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.20-21).

В зазначеній квартирі всі її співвласники були зареєстровані та проживали разом, а після смерті дружини та сина, заявник з матір`ю померлої дружини ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, що також підтверджується довідкою форми №3.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом, має право власності частини вказаної квартири, зареєстрований в ній та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляд справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа Друга київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем - матір`ю померлої дружини ОСОБА_5 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або ж через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк