МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/3897/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання права власності, перерозподіл часток та визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановила:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання права власності, перерозподіл часток та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Разом із позовом позивачка надала до суду клопотання, згідно якого просила суд відстрочити сплату судового збору, оскільки з 2016 року вона є пенсіонеркою по інвалідності та непрацездатною особою в зв`язку з загальним захворюванням, перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підтвердження чого надала відповідні документи.

Дослідивши матеріали позовної заяви та поданого клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При зверненні до суду позивачка зазначила ціну позову у розмірі 775000,00 грн., тобто судовий збір за вимогу майнового характеру становить 7750,00 грн., а за вимогу немайнового характеру 840,80 грн., що у загальному розмірі складає 8590,80 грн.

Встановлено, що позивачка є пенсіонеркою по інвалідності (3 група, загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням, виданим 07 вересня 2016 року.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, справа «Креуз проти Польші», висновків про те, що: сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього доступу права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, враховуючи, що у позивачки на момент подачі позовної заяви відсутня можливість сплати судового збору у загальній сумі 8590,80 грн. у зв`язку зі скрутним становищем, приходжу до висновку про обґрунтованість і доведеність клопотання, та можливість його задоволення із наданням останній відстрочки сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання права власності, перерозподіл часток та визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про державну реєстрацію, визнання права власності, перерозподіл часток та визначення порядку користування земельною ділянкою до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда