Справа №173/304/20
Провадження №2/173/382/2020
22 вересня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючого- судді Петрюк Т.М.
При секретареві - Рудовій Л.В.
За участю позивача - ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Самко Олег Іванович, до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем- Агро Плюс», про розірвання договору оренди земельної ділянки ,-
08.09.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Самко О.І., до ТОВ Унірем- Агро Плюс», про розірвання договору оренди земельної ділянки .
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області справу призначено до розгляду на 22.09.2020 року для ухвалення додаткового рішення.
В ухваленому 08.09.2020 року рішенні судом вирішені позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди земельної ділянки, у задоволенні яких відмовлено. Проте не вирішені вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за 2019 рік, за якими сторони давали пояснення та подавали докази.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги в цій частині підтримав, пояснивши, що йому не виплачена орендна плата за 2019 рік. На даний час відповідач знову направив йому дані грошовій кошти, але вони нараховані йому без врахування індексації. Відповідач взагалі не проводить індексацію орендної плати. Іншим орендодавцям в даний час сплачується орендна плата в більшому розмірі, а йому так і залишилась мінімальна оплата.
Представник відповідача, ТОВ «Унірем-Агро-Плюс», в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню питання щодо ухвалення додаткового рішення відповідно до положень ст.. 270 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги. з приводу якої сторони подавали докази та подавали пояснення, не ухвалене рішення.
Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 року судом встановлено, що у власності позивача перебувають дві земельні ділянки:
Зазначені вище земельні ділянки передані позивачем в оренду відповідачеві на підставі:
Відповідно до п. 4 Договорів оренди землі, укладених з позивачем, орендар зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати не менше 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки з урахуванням індексації, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки не пізніше 30 листопада кожного року.
Як вже зазначалось в рішенні від 08.09.2020 року додаткова угода до вищевказаних договорів оренди земельних ділянок з позивачем не укладалась проте відповідач нараховує та сплачує позивачеві орендну плату в розмірі 5.3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Позивач посилається на те, що в 2019 році орендна плата йому своєчасно невиплачена та що вона нарахована в розмірі меншому ніж передбачено договором.
В свою чергу в позовних вимогах позивач ставить вимоги щодо виплати йому орендної плати за 2019 рік, тобто позивач виявив бажання отримати орендну плату. Так як земельні ділянки позивача перебувають в оплатному користуванні відповідача суд вважає, що позовні вимоги в цій частині повинні бути задоволені. Так як до обов`язку відповідача відносить виплата орендної плати, а до права позивача - право її прийняти.
Щодо розміру в якому підлягає виплата орендна плата судом встановлене наступне.
Розділом 4 укладених з позивачем договорів оренди земельної ділянки передбачено: «земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується орендарем у встановлений законодавством термін за рахунок орендодавця. Якщо орендар є платником фіксованого сільськогосподарського податку, орендодавець звільняється від сплати податку на землю».
Відповідно до п. 164.2.5, п. 164.2 Податкового кодекс України - До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу;
Відповідно до пп. 170.1.1. пп.170.1 ст.. 170 Податкового кодексу України - Оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду, емфітевзис), житловий найм (піднайм).
Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
Таким чином судом встановлено, що чинним законодавством передбачено, а між сторонами погоджено сплату земельного податку за рахунок орендодавця. Доказів того, що відповідач є платником фіксованого сільськогосподарського податку суду не надано. Відповідно відрахування з розміру нарахованої орендної плати земельного податку відповідачем є правомірним та погоджене сторонами в укладених договорах і не може розцінюватись як сплата орендної плати в меншому розмірі ніж передбачено договором.
Доводи позивача, що орендна плата нараховується йому без врахування індексації. А також, що іншим орендодавцям орендна плата сплачується в більшому розмірі суд вважає безпідставними. Оскільки орендна плата нараховується до нормативної оцінки земельної ділянки, яка індексується та протягом 2017-2019 років змінювалась. Відповідно орендна плата нараховувалась та сплачувалась відповідачем з урахуванням індексації. А доводи, що іншим орендодавцям орендна плата сплачується в іншому розмірі, судом не враховуються при вирішення питання про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки орендна плата залежить від розміру нормативної оцінки землі, яка для кожної земельної ділянки є різною і від умов укладеного між сторонами договору.
Керуючись ст. ст. 270 ЦПК України, суд,-
По цивільній справі № 173/304/20 (провадження 2/173/382/2020) за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Самко Олег Іванович, до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем- Агро Плюс», про розірвання договору оренди земельної ділянки ухвалити додаткове рішення.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення додаткового рішення
Повний текст додаткового рішення складений 26.09. 2020 року
Суддя Петрюк Т.М.
Направлене до ЄДРСР: 28.09.2020 року
Дата набрання законної сили: 27.10.2020 року