Постанова

Іменем України

09 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 464/3523/18

провадження № 61-17523св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Сімоненко В. М.,

суддів - Калараша А. А. (суддя-доповідач), Литвиненко І.В., Мартєва С. Ю, Петрова Є. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Костишин Богдана Тарасівна, Львівська міська рада,

розглянувши у порядку спрощеного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, ухвалену в складі колегії суддів Струс Л.Б., Левика Я.А., Шандри М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як рідні сестра та брат.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 . Після його смерті звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса. При цьому зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті брата. Під час оформлення спадкової справи з`ясувалась невідповідність дійсного імені матері у свідоцтві про народження брата, адже вказано « ОСОБА_3 », а справжнє ім`я « ОСОБА_4 ». У свідоцтві про народження заявника вказано вірне ім`я матері ОСОБА_5 . Відтак, така розбіжність суттєво впливає на права заявника, оскільки неможливо здійснити прийняття спадщини за законом до встановлення факту родинних відносин, як сестра та брат.

Заявник просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як рідні сестра та брат.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Сихівського районного суду Львівської області від 30 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлим ОСОБА_2 , як сестра та брат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року рішення Сихівського районного суду Львівської області від 30 січня 2019 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким залишено без розгляду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що встановлення даного факту необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що свідчить про наявність спору про право.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції та рух справи у суді касаційної інстанції

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сихівського районного суду Львівської області від 30 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Сихівського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи №464/3523/18.

У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Скаржник просила суд оскаржувану постанову скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, оскільки судами не було з`ясовано наявність інших спадкоємців, між якими існує спір про право.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу матеріали справи не містять.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 івна, батьками якої були зазначені « ОСОБА_7 », національність «русский»та « ОСОБА_8 атьяна ОСОБА_9 », національність «русская»; місце народження дитини - село Ракити Ояшинський район Новосибирская область Республика РСФСР ( а.с.7,8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_10 , відомості про батька відсутні, матір « ОСОБА_11 », національність - українка, місце народження дитини - «село Новомильск Здолбуновский район Ровенская область», що підтверджено свідоцтво про народження (а.с.7).

28 квітня 1951 року ОСОБА_12 , 1913 року народження та ОСОБА_13 , 1911 року народження зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу прізвища дружини ОСОБА_14 , місце реєстрації село Старотиньск Здолбуновський район Ровенська область, що підтверджено свідоцтво про одруження (а.с.7)

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_15 , місце народження - місто Львів, Львівська область, батьками якої є ОСОБА_12 , національність українець, та ОСОБА_16 , національність - «русская», що підтверджено свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с.7,9).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що встановлення даного факту необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що свідчить про наявність спору про право.

Суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку, встановивши , що суд першої інстанції не з`ясував чи заведена спадкова справа після смерті спадкодавця та не встановив коло спадкоємців померлого.

Вказані висновки є правильним з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_2 є її братом, однак через розбіжності в їх особистих документах вона позбавлена можливості прийняти та оформити спадщину, що відкрилась після його смерті. При цьому зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті брата.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій та залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що свідчить про наявність спадкового спору між заявницею та органом місцевого самоврядування стосовно спадкового майна після смерті ОСОБА_2 . Таким чином, виявивши спір про право, апеляційний суд відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 409 ЦПК України (у редакції станом на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має, зокрема, право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 409, 410, 416 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров