Провадження №2/155/10/20
Справа №155/1474/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом першої черги, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд та земельної ділянки, яка була передана під індивідуальну забудову ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Горохівської міської ради депутатів трудящих від 28 грудня 1961 року №712, як на спадкове майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , однак не оформила своїх спадкових справ.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок після смерті батька успадкувала його дружина, тобто мама позивачки, ОСОБА_3 . Крім того, покійному батьку позивачки відповідно до рішення виконавчого комітету Горохівської районної ради депутатів трудящих від 28 грудня 1961 року №712 було виділено під індивідуальну забудову земельну ділянку площею 0,06 га. Проте, за життя батько позивачки не завершив процедуру оформлення правовстановлюючих документів на дану ділянку. Таким чином, успадкувавши після смерті чоловіка житловий будинок, мама позивачки ОСОБА_3 успадкувала й право на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Позивач є її спадкоємицею за законом першої черги, прийняла спадщину, однак в нотаріальному порядку не може оформити своїх спадкових прав. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача, Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що померлий ОСОБА_2 є чоловіком померлої ОСОБА_3 , а остання, в свою чергу, є матір`ю позивачки ОСОБА_1 .

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 видно, що після її смерті спадщину за законом прийняла її дочка ОСОБА_1 Інші спадкоємці з заявами не зверталися.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги після померлої матері ОСОБА_3 , прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Горохівської районної ради депутатів трудящих від 28 грудня 1961 року №712, ОСОБА_2 було виділено під індивідуальну забудову земельну ділянку площею 0,06 га.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд та земельної ділянки, яка була передана під індивідуальну забудову ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Горохівської міської ради депутатів трудящих від 28 грудня 1961 року №712, як на спадкове майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , однак не оформила своїх спадкових справ.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий