Справа № 503/831/20
Провадження № 2/503/453/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Близнюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Південь» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Зернятко-Південь» про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування вимог позивач вказує, що зборами уповноважених спілки громадян-співвласників «Загнітківське» йому було виділено майновий пай в натурі, який складається з причепа ПТС-12, інвентарний номер 1275 вартістю 2500 грн. та борони БДТ-6,3, інвентарний номер 1321 вартістю 5404 грн. Зазначає, що в 2007 році з відповідачем був укладений договір оренди зазначеного майна строком на 10 років, строк дії якого сплив у 2017 році, а відповідач продовжує користуватися майном та відмовляється його повертати.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, зазначив, що перебував у трудових відносинах із відповідачем до 2010 року, а коли звільнявся, хотів забрати належне йому майно, однак йому повідомили, що його можна буде забрати після закінчення дії договору оренди земельної ділянки. Пояснив також, що договору оренди з приводу витребовуваного рухомого майна він не укладав. Просив позов задовольнити та витребувати від відповідача спірне майно.

Представник відповідача Близнюк В.В. в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та не підтверджені відповідними доказами. Пояснив, що ТОВ «Зернятко-Південь» існує із 2013 року, займається вирощуванням зернових культур, обробку земель здійснює на сучасній техніці. Вказав, що в користуванні відповідача немає спірного майна і відповідач до нього не має ніякого відношення. Жодних доказів того, що позивачу чинились перешкоди в поверненні йому спірного майна, позивачем не надано, тож, якщо позивач вважає, що зазначене майно дійсно перебуває у відповідача, то він може його забрати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

З матеріалів справи встановлено, що зборами уповноважених спілки громадян-співвласників «Загнітківське» від 07.04.2007 року було вирішено видати пайовикам належну частку паю в натурі згідно заяв-доручень, в тому числі ОСОБА_1 причеп ПТС-12, інвентаризаційний номер 1275 та борону БДТ-6,3, інвентаризаційний номер 1321.

Відповідно до п.1.4, п.2.22, п.4.1 Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, затверджених наказом Мінагрополітики України від 25 травня 2000 року № 75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 липня 2000 року за N 456/4677 (в редакції чинній на день виділення майна в натурі), причіпне та навісне сільськогосподарське обладнання є сільськогосподарською технікою. За заявою власників інспекція Держтехнагляду проводить реєстрацію причіпних та навісних сільськогосподарських машин, інвентарю з видачею відповідних реєстраційних документів при наявності таблички реєстраційної обліково-ідентифікаційної з

ідентифікаційним номером. Записи про реєстрацію таких машин проводяться в книгах державної реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів для фізичних осіб. Сільськогосподарська техніка, інші механізми реєструються в інспекції Держтехнагляду (з видачею свідоцтва про реєстрацію) після присвоєння їм ідентифікаційних номерів згідно з актом про присвоєння ідентифікаційного номера та закріплення на них уповноваженою на те юридичною особою табличок реєстраційних

обліково-ідентифікаційних з ідентифікаційним номером.

Для вірного застосування норм ст.387 ЦК України як підстави для витребування майна із чужого незаконного володіння необхідними умовами є як доведення позивачем, насамперед, того факту, що він є власником майна, так і підтвердження вибуття з його володіння й перебування спірного майна у неправомірному володінні відповідача.

Проаналізувавши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про відсутність факту належності позивачу на праві приватної власності спірного майна, а також вибуття із його особистого користування і володіння поза його дійсною волею у фактичне володіння до відповідача вищевказаного майна. При цьому, укладення будь-яких угод чи інших належним чином оформлених правочинів на строкове використання спірного майна між позивачем та відповідачем не відбувалося, що також проглядається з досліджених доказів у даній справі.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд вважає їх необґрунтованими, не доведеними, тому вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником відповідача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в зв`язку з чим на підставі ст. 246 ЦПК України суд буде вирішувати питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для чого призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Південь» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити в повному обсязі.

Для вирішення питання про судові витрати пов`язані з розглядом справи призначити судове засідання на 24 вересня 2020 року о 16:00 год. в залі судових засідань в приміщенні Кодимського районного суду Одеської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повне рішення суду складено 21 вересня 2020 року.

Суддя Б.С. Сердюк