Справа № 572/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу №572/9/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом виселення із займаного житла,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, в якому просять виселити відповідача - ОСОБА_6 , із належного позивачам на праві власності житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , без надання іншого житла. Крім цього, позивачі просять вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивачами в позовній заяві вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 (форма власності спільна часткова, частки позивачів у вказаному майні, відповідно 59/100 та 41/100). У 1998 році у належному позивачам житловому будинку був зареєстрований відповідач - ОСОБА_6 , який був другим чоловіком дружини брата позивачів, а тому не відноситься до членів сім`ї позивачів, не є їх родичем. З 2005 року відповідач почав зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого на даний час поводиться агресивно, перешкоджає позивачам у користуванні житлом, належним їм на праві власності. Також, відповідач неналежним чином утримує житловий будинок, який не опалюється, знаходиться у незадовільному стані.

Враховуючи наведене, позивачі просять виселити ОСОБА_6 , із належного позивачам на праві власності житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що відповідач був зареєстрований у вказаному у позові будинковолодіння без згоди власників. На даний час позивачі мають намір відчужити належний їм житловий будинок, однак, не можуть реалізувати свої права через те, що їм перешкоджає відповідач. Позивач заперечив наявність будь-яких укладених договорів з приводу користування житловим будинком АДРЕСА_1 , між сторонами по справі.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, якою підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився вдруге, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Позивачем ОСОБА_5 заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутність, яке судом задоволено.

Інших клопотань та заяв від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим будинком. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК та ЖК України.

Згідно із ч.1 ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 1989 року свідчить про те, що житловий будинок, вказаний вище на праві власності належав ОСОБА_1 , право на який позивач набув в порядку спадкування.

Із наданої позивачами Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої станом на 19 серпня 2019 року, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (частка 41/100) та ОСОБА_1 (частка 59/100). Підстава виникнення права власності ОСОБА_5 - договір купівлі-продажу.

Надана суду позивачами копія технічного паспорту на будинковолодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 , доводить, що станом на 8 лютого 2005 року за вказаною вище адресою знаходиться житловий будинок1962 року забудови загальною площею 60,3 м2 та господарські будівлі.

Отже, позивачами доведено, що вони дійсно є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , в зв`язку із чим наділені усім обсягом прав власника щодо цього майна.

Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Копія будинкової книги та повідомлення, надане 14 серпня 2019 року за №08/6-126 за підписом в.о. міського голови, доводять, що у належному позивачам на праві власності житловому будинку є зареєстрованим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу заявлених вимог позивачі посилались на ті обставини, що відповідач псує належне їм майно, перешкоджає їм у користуванні та розпорядженні цим майном.

Вказані вище обставини доводяться актом №118 від 12 грудня 2019 року обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_6 , із якого встановлено, що комісією в складі працівників Сарненської міської ради було з`ясовано, що відповідач дійсно проживає по АДРЕСА_1 . Умови проживання - незадовільні, у приміщенні брудно, холодно, не прибрано, тяжке повітря. Факт паління цигарок у житловому приміщенні та вживання алкогольних напоїв відповідач під час його відвідування вказаною комісією не заперечував.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем дійсно порушені права позивачів як власників нерухомого майна.

Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В ході судового провадження не встановлено жодних правових підстав для користування відповідачем житлом, належним на праві приватної власності позивачам.

Права власника житла закріплені статтею 383 ЦК України, якою визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Отже, надання можливості для проживання у житлі іншим особам є правом власника.

Згідно із ч.1 ст.109 ЖК України - виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Із змісту ст.16 КК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, припинення дії, яка порушує право.

Оскільки судом встановлено факт порушення прав власності позивачів з боку відповідача, відповідачем, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування обставин, вказаних позивачами, суд вважає за можливе захистити права ОСОБА_1 , ОСОБА_5 у спосіб, обраний ними, а саме - шляхом виселення відповідача із займаного житла.

Враховуючи наведене, вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 є обґрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивачів суму понесених судових витрат.

На підставі наведеного, ст.ст.328, 383, 391 ЦК України, ст.109 ЖК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задоволити повністю.

Усунути ОСОБА_1 (проживає у АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (проживає по АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) перешкоди у користуванні ними житлом : житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , шляхом виселення із вказаного будинку без надання іншого житла ОСОБА_6 (проживає по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 420 грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: