Номер провадження 2/521/3915/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного комерційного інвестиційного банку, перейменованого в публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання договорів відступлення прав вимоги та договорів відступлення прав іпотеки недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2020 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою про визнання договорів відступлення прав вимоги та договорів відступлення прав іпотеки недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 п. 8, 9 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, відповідно ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивач вказує, що правовідносини, яки склалися між сторонами регулюються зокрема Законом України «Про захист прав споживачів», що надає підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Однак, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1-1 ЗУ «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно пунктів 3, 4, 17 і 18 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не є стороною договорів, що він просить визнати недійсними, а тому правовідносини, що склалися між позивачем та відповідаче6м не витікають з положень Закону України «Про захист прав споживачів», між позивачем і відповідачем не існує договірних відносин, на яких поширюється дія Закону. Тому позивач не є споживачем в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», між ним та відповідачкою не укладеного будь-якого договору.

Таким чином, позивач є суб`єктом справляння судового збору у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Зважаючи на викладене, та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги позивача містять вимогу майнового характеру, а ціна позову складає: 2 114 898 грн. 87 копійок, суд визначає суму судового збору у розмірі 10 510 грн. 00 копійок.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 177-178, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного комерційного інвестиційного банку, перейменованого в публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання договорів відступлення прав вимоги та договорів відступлення прав іпотеки недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном - залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви строк - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: