Справа № 139/802/17
Провадження № 2/139/402/17
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, про виселення, -

в с т а н о в и в:

18 вересня 2017 року позов поступив до суду. З позову слідує, що ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» з 27 серпня 2008 року перебувають у договірних правовідносинах на підставі Кредитного договору № VIUWGA, предметом якого є кредитні кошти в іноземній валюті на споживчі цілі з терміном повернення до 27 серпня 2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 27 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 .

В порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав у власність, зареєстровану приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Бєлою Оксаною Миколаївною як державним реєстратором, квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить виселити ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані у квартирі по АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку без надання іншого житлового приміщення.

22 вересня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 20). Попереднє судове засідання на 02 жовтня 2017 року було відкладено у зв`язку з першою безпричинною неявкою позивача та неявкою відповідача щодо якого відсутні були відомості про вручення йому судової повістки. У попередньому судовому засіданні 17 жовтня 2017 року справу було призначено до судового розгляду, а також задоволено клопотання сторін про витребування доказів, в тому числі від позивача (а.с. 29-30).

24 жовтня 2017 року за клопотання позивача (а.с. 37) розгляд справи було відкладено на 06 листопада 2017 року (а.с. 40).

03 листопада 2017 року від представника позивача ОСОБА_6 (а.с. 44) отримано повідомлення № 12993 від 03.11.2017 (а.с. 43) про невиконання ухвали суду про витребування доказів, оскільки відсутнє рішення суду про розкриття банківської таємниці.

В судове засідання 06 листопада 2017 року представник позивача (а.с. 46) не з`явився, подавши клопотання (а.с. 45) про залучення до справи співвідповідачів та про розгляд цього клопотання за його відсутності.

Ухвалою суду від 06 листопада 2017 року (а.с. 48) до участі у справі як співвідповідачів залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Розгляд справи було відкладено на 17 листопада 2017 року (а.с. 47).

17 листопада 2017 року позивач подав уточнену позовну вимогу (а.с. 62-65), а також клопотав про відкладення розгляду справи (а.с. 59). Клопотання було задоволено, до участі у справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Службу у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та відкладено розгляд справи до 07 грудня 2017 року.

У зв`язку з неявкою відповідачів щодо яких відсутні відомості про вручення їм судових повісток, розгляд справи було відкладено на 21 грудня 2017 року.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_7 (а.с. 110) судове засідання з 21 грудня 2017 року було відкладено на 11 січня 2018 року.

В судових засідання 11 та 16 січня 2018 року було заслухано пояснення сторін та за клопотанням представника відповідача ОСОБА_7 відкладено розгляд справи до узгодження його позиції з позицією довірителя ОСОБА_1 , що не з`явився в судове засідання 16.01.2018 у зв`язку з хворобою.

В судовому засіданні 25 січня 2018 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_7 (а.с. 142-144) і до 20 вересня 2018 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 139/69/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та опікунська рада при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Судове засідання 04 та 23 жовтня 2018 року було відкладено за клопотаннями (а.с. 163, 183) представника позивача.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року (а.с. 202-203) задоволено клопотання представника позивача (а.с. 195) та відповідача ОСОБА_1 (а.с. 198- 200) і провадження у справі зупинено до закінчення касаційного провадження у цивільній справі № 139/69/18.

24 липня 2020 року до Мурованокуриловецького районного суду надійшла інформація про ухвалення Верховним Судом 04 травня 2020 року рішення за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 139/69/18. Ухвалою від 24 липня 2020 року (а.с. 212) провадження у справі було поновлено та призначено відкрите судове засідання на 03 вересня 2020 року.

Судове засідання 03 вересня 2020 року було відкладено через першу безпричинну неявку представника позивача.

У судове засідання 24 вересня 2020 року сторони не з`явилися. Представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду клопотання (а.с. 225), у якому підтримав позовні вимоги, просив про розгляд справи без його участі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача подав заяву (а.с. 227) про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , просив відмовити в позові. Представник третьої особи попередньо також подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА (а.с. 166).

З урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

В судовому засіданні 11 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_8 (а.с. 121) пояснив, що неспростованим є факт отримання ОСОБА_1 кредиту та наявності заборгованості за кредитним договором. 07 вересня 2016 року Банк скористався своїм правом і в позасудовому порядку звернув стягнення на квартиру відповідача ОСОБА_1 , яка була передана в іпотеку на забезпечення виконання ним умов кредитного договору. Після отримання у власність квартири АДРЕСА_1 , Банк не міг отримати доступ до квартири. Тому на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» просить виселити відповідачів квартири зі зняттям з реєстраційного обліку без надання іншого житла.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 11 січня 2018 року пояснив, що позовні вимоги не визнає і вважає їх безпідставними, суду пояснив: Він є позичальником та іпотекодавцем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 27 серпня 2008 року. Предметом іпотеки є її квартира АДРЕСА_1 . Він належним чином до певного часу виконував свої зобов`язання за кредитним договором, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» постійно пред`являв до нього вимоги про погашення заборгованостей, у телефонному режимі представники Банку погрожували йому та членам його родини. У вересні 2019 року із отриманих із суду документів йому стало відомо, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрував за собою право власності на його квартиру. Однак, він ніколи не отримував від Банку попереджень про намір вчинити таку реєстрацію. Має на меті оскаржити рішення нотаріуса про реєстрацію права власності на його квартиру за Банком і скасувати таку реєстрацію.

В судовому засіданні 24 вересня 2020 року суд дослідив письмові докази, надані сторонами.

Розглянувши справу по суті, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити, виходячи з наступного:

27 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір № VIUWGA (а.с. 73-81). В забезпечення виконання зобов`язань за даним договором ОСОБА_1 27 серпня 2008 року уклав з ПАТ КБ`ПриватБанк» договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 86-90).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 37 вищевказаного Закону прямо визначено порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Так, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 67850578 від 12.09.2016 року (а.с. 4-5), на підставі рішення № 31334582 від 12.09.2016 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

19.07.2017 року ОСОБА_1 була направлена претензія ПАТ КБ «ПриватБанк», щодо добровільного звільнення із одночасним зняттям з реєстраційного обліку з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.6), яка була вручена йому 21.07.2018 (а.с. 9).

Дійсно, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Однак, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 22 травня 2018 року у справі № 139/69/18 (а.с. 152-156) визнано протиправним і скасовано рішення № 31334582 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни від 12 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Це рішення набрало чинності 06 вересня 2018 року (а.с. 156). Крім того, при перегляді згаданих судових рішень, постановою Верховного Суду від 04 травня 2020 року (а.с. 206-211) касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Мурованокуриловецького районного суду від 22 травня 2018 року та постанова Апеляційного суду Вінницької області від 06 вересня 2018 року - без змін.

Таким чином, єдина підстава для заявлення цих позовних вимог та виселення відповідачів - рішення № 31334582 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни від 12 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , - судовим рішенням, яке набрало чинності, визнана протиправною і скасована.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наявність судового рішення від 22 травня 2018 року у справі № 139/69/18, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення при розгляді даної справи, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 12, 13, 76-81, 259, 264, 265, 354ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити в позові до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, про виселення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ______________