ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №584/742/20

Номер провадження 22-ц/816/1942/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 липня 2020 року, постановлене під головуванням судді Данік Я.І. у місті Путивль,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що 14 червня 1997 року між нею та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.

Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час ОСОБА_4 навчається на третьому курсі денної форми навчання у Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» за професією кухар, кондитер.

ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач такої допомоги у добровільному порядку не надає, хоча має таку змогу, так як офіційно працює та отримує регулярний дохід. Позивач постійно несе витрати у зв`язку з його навчанням.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, щомісячно, на весь період навчання, але не більше як до 23 років.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09 липня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 09 червня 2020 року по закінчення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з його на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було з`ясовано його матеріальний стан та у матеріалах справи відсутні докази, що він може надавати матеріальну допомогу сину саме у тому розмірі, який просила позивач. Вказує, що його дохід щомісяця складає 6350 грн, а тому сплата аліментів на утримання сина у розмірі 3000 грн поставить його у скрутне матеріальне становище.

Позивач у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що 14 червня 1997 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач (а.с. 6).

Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» від 01 червня 2020 року за №294, ОСОБА_4 навчається на третьому курсі Державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» на денній формі навчання за професією кухар, кондитер (а.с. 8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області від 15 травня 2020 року за №264, син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні (а.с. 11).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому відповідач зобов`язаний утримувати його до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання. При цьому суд вважав, що враховуючи матеріальний стан ОСОБА_1 він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 3000 грн.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина у розмірі 3000 грн, не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище відповідача і не перевірив спроможність відповідача сплачувати щомісячно на користь позивача на утримання повнолітнього сина кошти в зазначеному розмірі .

З довідки про заробітну плату, виданої фермерським господарством вбачається, що ОСОБА_1 працює у товаристві та у період з квітня по травень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 15421 грн 43 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період навчання у розмірі 3000 грн.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання сина саме у розмірі 6000 грн, як зазначила у позові позивач.

Отже, при визначенні розміру аліментів колегія суддів бере до уваги передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу, який з 01 липня 2020 року становить 2197 грн, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей на період їх навчання покладено на обох батьків, тому присудження до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1500 грн, на думку колегії суддів, буде достатнім та не поставить відповідача в скрутне майнове становище.

Доводи апеляційної скарги про зміну способу стягнення аліментів, тобто перехід стягнення аліментів на частку від доходу, не заслуговують на увагу, оскільки виходячи з вимог частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів, у частці від доходу або у твердій грошовій сумі належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, у даному випадку ОСОБА_2 .

Отже за встановлених обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн, щомісячно.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 липня 2020 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, щомісячно, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 09 червня 2020 року по закінчення навчання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю.Кононенко

С.Г.Хвостик