Номер провадження: 22-ц/813/832/20
Номер справи місцевого суду: 493/1459/17
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л.І.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

(про відмову в клопотанні про зупинення провадження)

06.02.2020 року м. Одеса

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

Прокурора Елісашвілі О.М.

Представника позивача представник ГУ держкадастру

в Одеській області Карапиш К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Балтської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Балтського районного суду Одеської області від 17.10.2017 року та на додаткове рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на нежитлові будівлі, квартиру, садибні (індивідуальні) житлові будинки, земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Балтської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Балтського районного суду Одеської області від 17.10.2017 року та на додаткове рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2018 року.

25.11.2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі в якій вона просить провадження у справі зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного суду рішення №912/2385/18.

Зокрема зазначає, що на даний час, їй стало відомо про розгляд справи з аналогічними обставинами у Великій Палаті Верховного Суду, а саме щодо процесуальної дієздатності прокурора для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Судова колегія заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заявленого клопотання приходить до наступного.

Згідно п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадкуперегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В обґрунтування причин допуску до суду апеляційної інстанції прокурор послався на порушення інтересів держави, які полягають в тому, що за відсутності законних підстав набуття права власності на спірні об`єкти в судовому порядку, суд першої інстанції, порушивши, встановлений державою порядок отримання у власність майна, передав позивачу право власності на нерухоме майно, власником якого є Балтська міська рада без її згоди.

Розглядаючи питання щодо допуску прокурора до суду апеляційної інстанції в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського уду з прав людини та національного законодавства, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський Суд застосовує такі ж вимоги верховенства права і норми Конвенції до тих справ, де прокурори діють поза сферою кримінального права.

При цьому основоположними є вимоги ст.6 Конвенції:

- право на справедливий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом ;

- право на змагальність процесу;

- право на рівність сторін;

-право на доступ до суду з урахуванням правової визначеності, що є невід`ємним принципом положень ст.6 Конвенції, із якої випливає ряд важливих положень, що визначають роль прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права.

Європейський Суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях посилається на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованої на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав, про що зазначено в пункті 38 у справі «Менчинська проти Росії» № 42454/02,15.01.2009 року.

Принцип рівності процесуальних можливостей сторін в судовому провадженні є одним із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду за змістом положень пункту 1 ст.6 Конвенції. Ця концепція потребує «справедливого балансу між сторонами в справі», при цьому, що кожній стороні повинна бути надана розумна можливість представити свою позицію по справі в умовах, які не ставлять сторону в суттєво невигідне положення у порівнянні з її процесуальним опонентом.

Прокурор, присутній в судовому процесі, по суті виступає або «союзником», або «противником» сторін. І, навіть візуально, його виступ в суді дозволяє підсилити позицію тієї чи іншої сторони. А це може викликати «відчуття нерівності» у іншої сторони незалежно від форми такої участі прокурора (активного чи пасивного), що буде вважатися порушенням положень пункту 1 статті 6 Конвенції ( див. справа «БЖ проти Франції» рішення від 31.03.2005,заява 61517/00, пункт 27; цитується по Огляду судової практики Європейського суду з прав людини: роль прокурора при розгляді справ, що не Відносяться до сфери кримінального права; перелік та зміст рішень - а.с.35, Рада Європи 2011).

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі «Бацаніна проти Росії» в пункті 27, Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, наприклад, для захисту інтересів вразливих людей, які, ймовірно, не в змозі самі захистити свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого кола громадян або в тих випадках, коли може бутиідентифікована власність або інтереси держави потребують захисту (рішення у справі «Бацаніна проти Росії» № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

Відповідно до п. 3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку що визначені законом.

За правилами частини 3 ( абзац перший ) ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави:

-у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також - у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств товариств.

За таких підстав судова колегія не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, оскільки допуск прокурора до суду, у даному випадку, є виправданим та здійснений прокурором у межах дискреційних повноважень, наданих прокурору, для оскарження судового рішення за правилами ст. 358 ч.2 ЦПК України.

Керуючись ст. 188, 222, 252, 389 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

В клопотанні ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за апеляційною скаргою Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Балтської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Балтського районного суду Одеської області від 17.10.2017 року та на додаткове рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на нежитлові будівлі, квартиру, садибні (індивідуальні) житлові будинки, земельні ділянки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Т.В. Цюра