Справа № 464/4710/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3866/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення коштів,суд -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке реорганізоване шляхом перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», про стягнення премії за травень 2019 року у розмірі 1321,90 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що на підставі наказу від 27.10.2017 року №1208/-К звільнений із займаної посади у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2019 року поновлений на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Західному регіоні» ДП «НЕК «Укренерго» та з 05.06.2019 року розпочато нарахування заробітної плати. Проте, у відповідності до п.5.2.14.4 Колективного договору Держенергонагляд, при виплаті заробітної плати за червень 2019 року не здійснено виплату премії за травень 2019 року, враховуючи те, що в травні 2019 року був працівником Держенергонагляду.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 премію за травень 2019 року у розмірі 1321,90 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що обов`язковою умовою нарахування працівнику Держенергонагляду премії за місяць є наявність конкретних результатів роботи працівника у цьому місяці. ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці згідно з п.1 ст.40 КЗпП України 27.10.2017 року та поновлений на попередній роботі наказом ДП НЕК «Укренерго» від 31.05.2017 року №647-К. Таким чином, у травні 2019 року практичної трудової діяльності на підприємстві позивач не здійснював (до роботи приступив не раніше 04.06.2019 року).

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, а також скасувати стягнення судового збору в користь держави. Судові витрати просить покласти на позивача.

06 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими, а оскаржуване рішення законним. Зазначає, що згідно додатку 9 до Колективного договору на 2016 рік, який діє і по сьогоднішній день, а саме Положення про преміювання працівників Держенергонагляду за основні результати виробничо-господарської діяльності, у відповідності до якого премія нараховується за фактично відпрацьованим часом. Оскільки час вимушеного прогулу, в якому він перебував у травні 2019 року в зв`язку з незаконними діями відповідача, є його фактично відпрацьованим часом, внаслідок цього аргументи представника відповідача не знаходять свого підтвердження, оскільки травень 2019 року є його фактично відпрацьованим часом, що і вимагається додатком 9 до Колективного договору, тому виплата премії за травень 2019 року є прямим обов`язком відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25 лютого 2020 року, є дата складення повного судового рішення 10 березня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що роботодавець (відповідач) допустив невиконання положень п.5.2.14.1, п.5.2.14.4 Колективного договору на 2016 рік, укладеного адміністрацією відокремленого підрозділу «Головдерженергонагляд» в Західному регіоні ДП «НЕК «Укренерго» з трудовим колективом, стосовно позивача, що є порушенням конституційних гарантій на винагороду та працю.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 1208-К від 27.10.2017 року ОСОБА_1 звільнений з посади начальника юридичного відділу відокремленого структурного підрозділу «Держенергонагляду» у Західному регіоні» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із зміною в організації виробництва і праці. Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2019 року останнього поновлено на раніше займаній посаді з 27.10.2017 року, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та середній заробіток за час затримки виплати належних платежів.

Також встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», що підтверджується наказом №647-к від 31.05.2019 року про поновлення позивача на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Західному регіоні» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

Згідно із ч. 2 ст. 2 цього ж Закону додаткова заробітна плата винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та частини другої статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (з ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»).

З аналізу зазначених норм випливає, що порядок визначення розміру премії встановлюється в колективному договорі або це питання вирішується профспілкою підприємства.

Статтею 11 КЗпП України та статтею 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи.

Відповідно до ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Так, між трудовим колективом та адміністрацією відокремленого підрозділу «Головдерженергонагляд» в Західному регіоні ДП «НЕК «Укренерго» укладено колективний договір на 2016 рік. Умови договору не змінювались з дати укладення Колективного договору та є діючими станом на дату розгляду справи, зокрема в частині виплати премії.

Пунктом 5.2.14.1 Колективного договору передбачено, що за конкретні результати роботи щомісячно здійснюється преміювання згідно з Положенням про преміювання працівників Держенергонагляду за основні результати виробничо-господарської діяльності (Додаток 9), враховуючи Перелік виробничих упущень, за які працівники Держенергонагляду можуть були позбавлені преміювання за основні результати виробничо-господарської діяльності повністю або частково (Додаток 9-3, 9-4, 9-7). Відповідно до пункту 5.2.14.4 договору премія за виконання основних результатів виробничо-господарської діяльності виплачується не пізніше місячного строку після закінчення звітного періоду при виплаті зарплати за місяць.

ОСОБА_1 за рішенням суду поновлено 31 травня 2019 року на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Західному регіоні» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 27 жовтня 2017 року та зобов`язано відповідних осіб вжити заходів відповідно до вимог законодавства, забезпечення його робочим місцем в термін до 05.06.2019 року.

Відповідно до положень Колективного договору, обов`язковою умовою нарахування працівнику Держенергонагляду премії за місяць є наявність конкретних результатів роботи працівника у цьому місяці.

Фактично ОСОБА_1 в травні 2019 року не працював у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави вважати про наявність з його сторони виконання конкретних результатів роботи за які згідно умов Колективного договору проводиться преміювання та наявність підстав для нарахування йому премії за травень 2019 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для нарахування відповідачем позивачу премії за травень, в той час як в останнього відсутні конкретні результати роботи в травні 2019 року, поскільки в цей період він фактично не працював.

З врахуванням вищенаведеного, рішення Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2019 року слід скасувати з постановленням нової постанови, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення коштів відмовити.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений у даній справі від сплати судового збору, тому сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1152,60 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 18 жовтня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення коштів відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» судові витрати в розмірі 1152,60 грн., у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 березня 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета