Номер провадження 22-ц/804/847/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року

м. Бахмут

справа № 243/14645/19

провадження № 22-ц/804/847/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Корчистої О.І., Тимченко О.О.

при секретарі Ситнік Д.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Швець Руслан Олегович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі №243/14645/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання права приватної власності на ? частину квартири, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності (суддя Сидоренко І.О.), постановлену в приміщенні суду в місті Слов`янськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання права приватної власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності.

Разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Чернявською О.Д. подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначала, що в період з 1992 року по 2007 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано згідно актового запису №330 від 04.09.2007 року.

У період перебування в шлюбі подружжям у 2005 році було придбано спірну квартиру, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 згідно рішення про державну реєстрацію від 21.09.2005 року, реєстраційний номер майна 11207037. Договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2005 року №4792 посвідчено приватним нотаріусом Слов`янськ`го міського нотаріального округу Паращук О.А.

29.10.2019 року вона дізналась, що ОСОБА_3 здійснено продаж спірної квартири ОСОБА_4 , чим порушено її права на спільне володіння майном.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ У СПРАВІ

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Чернявської О.Д. задоволено.

Накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомості двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Допущено негайне виконання ухвали.

Судове рішення мотивоване тим, що між сторонами наявні спірні відносини з приводу нерухомого майна, у зв`язку з чим неприйняття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі відповідач посилається на неповне з`ясування обставин справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом прийнято передчасне рішення, яке є незаконним, оскільки на час звернення до суду з заявою власником спірного майна є відповідач ОСОБА_4 , а представник позивача у позові не обґрунтовує які саме дії цього відповідача порушують його права. Таким чином суд, наклавши арешт на спірне нерухоме майно, безпідставно обмежує та порушує право власності ОСОБА_4 .

Крім того, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не витребував документи у нотаріуса ОСОБА_5 Р.В., які стали підставою для вчинення нотаріальної дії.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Чернявською О.Д. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що у розумінні статті 68 СК України розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не припиняє права спільної сумісної власності останньої на майно, набуте під час шлюбу.

Звертає увагу, що відчуження спірного майна відбулось після подання ОСОБА_1 позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, справа №243/2317/19, що свідчить про свідомі протиправні дії, спрямовані на порушення прав ОСОБА_1 .

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача - адвокат Чернявська О.Д. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач ОСОБА_1 у період з 1992 року по 2007 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано у 2007 року за актовим записом №330 від 04.09.2007 року.

У період перебування в шлюбі подружжям у 2005 році було придбано спірну квартиру, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 згідно рішення про державну реєстрацію від 21.09.2005 року, реєстраційний номер майна 11207037. Договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2005 року №4792 посвідчено приватним нотаріусом Слов`янськ`го міського нотаріального округу Паращук О.А.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.10.2019 року, відповідач ОСОБА_4 є власником двохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . , відповідно до договору купівлі-продажу від 16.07.2019 року № 3677, посвідченого приватного нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції повністю відповідає.

Положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до норм ЦПК України одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та передбачають вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 20 червня 1992 року укладено шлюб. (а.с. 17)

04 вересня 2007 року згідно актового запису №330 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано. (а.с.16)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 21.09.2005 року вчинено державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 12)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач ОСОБА_4 є власником двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14)

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 368 ЦК України.

Враховуючи, що спірну квартиру придбано під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , судове рішення про визнання спірної квартири особистою приватною власністю ОСОБА_3 відсутнє, апеляційний суд вважає, що з метою забезпечення матеріально-правових інтересів позивача, попередження можливості несумлінних дій відповідачів в подальшому під час судового розгляду справи по суті, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити реальне виконання рішення суду постановленого в межах пред`явленої до суду позовної вимоги і змусити позивача докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав та інтересів, застосування судом такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно є відповідним змісту позовних вимог та зможе гарантувати реальне виконання рішення суду та ефективний захист прав як позивача, так і відповідачів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, оцінивши надані заявником докази на обґрунтування заявлених вимог щодо забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову, передбачених частиною 1 статті 149 ЦПК України та того, що обраний ним захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно знаходиться у необхідному (обов`язковому) правовому зв`язку із позовною вимогою та предметом позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 що оскаржувана ухвала порушує права другого відповідача ОСОБА_4 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_4 ухвалу суду про забезпечення позову не оскаржував та не уповноважував ОСОБА_3 подавати скаргу в його інтересах.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 474/475/18 достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду на стадії прийняття заяви про забезпечення доказів і підлягають дослідженню під час вирішення її по суті.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2020 року.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.І. Корчиста

О.О. Тимченко