Номер провадження: 22-ц/813/1732/20
Номер справи місцевого суду: 500/1731/19
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

12 березня 2019 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.11.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кратку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 31.01.2019 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 220210,34 грн, яка до теперішнього часу не погашена. Позивач просив стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у розмірі 121975,52 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с. 2-4).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено (а.с. 52-53).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

05 липня 2019 року не погоджуючись з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2019 року, відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням матеріального права. В апеляційній скарзі позивач вказує, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 01 липня 2017 року. А так, як банком подано позовну заяву до суду у березні 2019 року, вона подана в межах строку позовної давності. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, викликати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання з метою детального пояснення конкретних обставин справи (а.с. 59-62).

Відзив чи пояснення до апеляційної скарги до суду не подавались.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позиція апеляційного суду по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем був пропущений строк позовної давності, про що було заявлено в процесі розгляду справи відповідачкою. Тому суд першої інстанції вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції 01.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», що з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, згідно якого відповідачка отримав кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30,00% базової процентної ставки в місяць (нараховується на остаток заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на добу), що підтверджується заявою позичальника та підписом у заяві (а.с.8).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим позивачем разом з позовною заявою, відповідач кожного місяця здійснювала погашення за наданим кредитом. Останній платіж відповідачем було здійснено 16.12.2015 року (а.с. 5-7). Інших платежів на погашення заборгованості відповідачем сплачено не було.

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 12.03.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, оскільки позивачем був пропущений строк позовної давності, відповідач в процесі розгляду справи подала заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, а позивач-апелянт не спростував вказаних обставин, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

Щодо інших доводів апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2020 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

12.03.2020 року м. Одеса