Справа № 367/5251/17
Провадження №2/367/695/2020
30 жовтня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
Головуючої судді Саранюк Л.П.
за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є сусідкою позивача по під`їзду. Зі своєю сім`єю позивач мешкає за адресом: АДРЕСА_1 .
Вказує, що на праві власності позивач має автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 .
Зазначає, що вказаний автомобіль позивач ставить на стоянці біля свого будинку. Крім автомобіля позивача на стоянці знаходяться автомобілі інших співвласників будинку.
Стверджує, що 11 червня 2017 року позивач повернувся з роботи та поставив свій автомобіль на стоянку.
13 червня 2017 року, збираючись на роботу, зранку о 6 годині ранку позивач виявив, що його автомобіль пошкоджений, а саме на капоті автомобіля він виявив вм`ятину та залишки ґрунту, а біля автомобіля знаходився розбитий вазон.
Вказує, що після того, як позивачем було з`ясувано, що цей вазон впав з балкону відповідачки, ним було викликано поліцію. Поліція зафіксувала цей факт, про що був складений протокол.
Звертає увагу, що позивач намагався домовитися з відповідачкою щодо вирішення питання про відшкодування витрат на ремонт автомобіля. Даний факт підтверджується електронною перепискою, витяг з якої позивач долучає до справи. Як вбачається з переписки, то відповідачка визнає факт, що це її вазон впав з балкону на автомобіль позивача. Згодом відповідачка запропонувала відшкодувати за ремонт автомобіля тільки 200,00 гривень.
Однак, як вбачається з рахунку-фактури № ДН-0004491 від 15 червня 2017 року, який був виданий ФОП ОСОБА_3 , ремонт зазначеного автомобіля коштує 5 229, 20 гривень.
Вказану суму відповідачка відмовляється відшкодувати, а тому позивач вимушений звернутися до суду.
Зазначає, що відповідачка встановила свої вазони на балконі, а саме на козирці балкону, не закріпивши вазони, чим поставилася до цього безвідповідально, наразивши на небезпеку людей (дітей) які знаходяться на лавках біля будинку.
Стверджує, що свій автомобіль позивач ще не відремонтував, отримав тільки рахунок на ремонт.
Зараз для вирішення проблем вимушений шукати кошти, потрапляючи в боргову залежність від кредиторів, що постійно тримає позивача у нервовому напруженні.
Даний факт спричиняє позивачу моральні страждання, які він оцінює в 10 000,00 гривень.
У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5 229, 20 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., а також відшкодувати судові витрати у розмірі судового збору 640,00 грн. та витрати за юридичну допомогу.
Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлена, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштової кореспонденції суду, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого центром 3242, Херсонської області.
ОСОБА_1 зареєстрований та проживаєє за адресою: АДРЕСА_1 .
13.06.2017 року близько 06.00 год. ранку, вийшовши на вулицю, ОСОБА_1 виявив свій автомобіль, який був пошкодженим, а саме на капоті автомобіля він виявив вм`ятину та потріскане лако-фарбове покриття. Вважає, що вказане пошкодення могло статися внаслідок падіння вазону з кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, де проживає позивач.
Відповідачем визнано, що це дійсно був її вазон.
Згідно рахунка-фактури № ДН-0004491 від 15.06.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 5229,20 грн.
Шкоду, завдану, власнику автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , власник квартири АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 добровільно не відшкодувала.
За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України ). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі .
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної шкоди, і на думку суду дані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. А також, враховуючи, що виплату завданої матеріальної шкоди відповідач на користь позивача не здійснила, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».
Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди не підтверджені висновками медичних установ, в тому числі висновків соціально-психологічних досліджень, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.
Щодо вимог про відшкодування судових витрат на юридичну допомогу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Всупереч вказаному, в матеріалах справи не міститься договору про надання правової допомоги .
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5 229, 20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 640 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк