УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить зняти арешт з зарплатного рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на її ім`я, накладений постановою державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про арешт коштів боржника, в межах виконавчого провадження №55271573 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-873/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 819988 гривень 65 копійок.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вимог ст.175 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта, офіційної електронної адреси, адреси електронної пошти та засобів зв`язку позивача та відповідача.

Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на виконанні державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Демченко М.В. знаходиться виконавче провадження №55271573 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-873/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 819988 гривень 65 копійок. Постановою державного виконавця накладений арешт на її кошти в межах суми заборгованості в розмірі 902187 гривень 52 копійки. В даній постанові йдеться про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику - ОСОБА_2 . Однак, під арешт потрапив зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», відкритий на її ім`я.

Таким чином, арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», накладений постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №55271573 з примусового виконання виконавчого листа №2-873/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи викладене, правовідносини між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виникли з примусового виконання виконавчого листа №2-873/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, за результатами вирішення спору в порядку цивільного судочинства, і позивач в своїй позовній заяві просить суд зняти арешт, який накладений постановою державного виконавця про арешт коштів боржника, винесеною під час виконавчого провадження №55271573.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові №5 від 03 червня 2016 року, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а саме: «Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби» Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Судовий контроль за виконанням судового рішення, передбачений розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що постанова державного виконавця є по своїй суті рішенням, прийнятим державним виконавцем під час виконавчого провадження, боржник, в разі непогодження з даною постановою, має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за яким проводитися примусове стягнення у виконавчому провадженні, з відповідною скаргою.

Таким чином, чинним ЦПК України чітко передбачений порядок оскарження стороною виконавчого провадження рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, а саме: подання до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, відповідної скарги, та не передбачає оскарження вказаного рішення державного виконавця в порядку позовного провадження.

Одним з принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України.

Однак, в порушення до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві ОСОБА_1 не викладено жодних обставин, які надають їй право оскаржувати постанову державного виконавця, яка винесена під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні, в порядку позовного провадження, що суперечить вимогам, передбаченим розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судового рішення» ЦПК України, для такого оскарження.

Крім того, згідно п.п.6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних норм, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; відомостей про наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В порушення вищевказаних норм ЦПК України, до позовної заяви ОСОБА_1 не додано доказів перебування на примусовому виконанні Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): виконавчого листа №2-873/10, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси; виконавчого провадження №55271573, відкритого на підставі вказаного виконавчого листа; постанови державного виконавця, винесеної в межах вказаного виконавчого провадження, про накладення арешту на майно боржника.

Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 додані копії письмових доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, однак жоден з них належним чином не засвідчений.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, не засвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте, недопустимими доказами.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З позовної заяви не вбачається наявності між сторонами спору, позивачем не надано доказів відмови державного виконавця у добровільному порядку, на підставі відповідної заяви боржника, скасувати арешт на кошти боржника, які перебувають на зазначеному позивачем рахунку.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Борєйко