Справа № 755/7709/19
"11" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Сіренко Д.В.,
розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання цивільну справу № 755/7709/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
Позивачка в особі представника ОСОБА_3 10.05.2019 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. щомісячно.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка та відповідач з квітня 2016 року перебували у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_4 . Відповідач визнав себе батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження, внесений за спільною заявою відповідача та позивачки.
Позивачка зазначає, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.
Позивачка вказує, що майже півроку ведення з ОСОБА_2 спільного господарства та сумісне проживання припинено.
Зазначає, що малолітня донька ОСОБА_5 проживає з нею, вона самостійно виховує та утримує дитину, намагається забезпечити доньку усім необхідним.
Вказує, що з часу фактичного припинення шлюбних стосунків відповідач матеріальної допомоги на доньку не надавав. ОСОБА_2 працює на тимчасових роботах із будівництва на території м. Києва та Київської області, має доходи, які витрачає у своїх цілях.
Позивачка зазначає, що інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має, аліментів нікому не платить.
Позивачка вказує, що відповідач надавав усну обіцянку про зобов`язання сплачувати ним аліменти на доньку ОСОБА_4 , проте надалі почав її (позивачку) уникати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 року матеріали позову передано в провадження судді Катющенко В.П. (а.с. 12).
Ухвалою судді від 23.05.2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 17, 18).
Ухвалою головуючого судді Катющенко В.П. від 25.11.2019 року задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 про відвід судді Катющенко В.П., цивільна справа передана для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України (а.с. 35, 36).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа № 755/7709/19 передана для розгляду судді Виниченко Л.М. (а.с. 39).
Ухвалою судді від 28.11.2019 р. прийнято до свого провадження цивільну справу № 755/7709/19, здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 40).
В судове засідання позивачка не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Представник позивачки ОСОБА_6 до суду подав заяву у якій просить провести судове засідання без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.
Відзив на позов суду не подано.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 11 лютого 2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі у зареєстрованому шлюбі не перебували.
Як убачається із запису в свідоцтві про народження, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Відповідно положень частини 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом з`ясовано, що дитина постійно мешкає з матір`ю ОСОБА_1 . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги для забезпечення потреб доньки та її розвитку позивачці не надає.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на потреби дитини у розмірі по 5 000 грн.
Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; понесених відповідачем витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, що має доводитись стягувачем аліментів у відповідності до положень ст. 182 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», а також те, що відповідач є особою працездатного віку, з пояснень позивачки, на утриманні ОСОБА_2 неповнолітні діти та непрацездатні особи не перебувають; при цьому судом не встановлено щодо наявності існування медичних показань стосовно працевлаштування і заняття певними видами діяльності відповідачу, тому беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, умов для розвитку дитини та сукупності оцінених судом доказів суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову - з 10.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття.
У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У решті позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не наведено даних про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, також не визначено розміру щомісячних витрат на доньку та не надано жодних доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі по 5 000 грн. щомісячно.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Сторонами не заявлено відшкодування судових витрат, тому у порядку ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат між позивачкою та відповідачем судом не вирішується.
Відповідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 258, 273, 274, 284, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 10.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року.

Суддя Л.М.Виниченко