Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/2991/18
2/705/481/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
при секретарі Остропольській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики і стягнення боргу за договором позики,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ворсуляк О.В. звернувся до суду з позовом про те, що 01 липня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого позивач передав відповідача у борг грошові кошти в сумі 6000 доларів США.
На підтвердження укладання договору позики від 01.07.2017 року, його умов та отримання від ОСОБА_1 у борг 6000 доларів США ОСОБА_3 В. власноручно написав розписку, згідно якої письмово підтвердив, що 01.07.2017 року отримав від позивача у борг в присутності громадянина ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 6000 доларів США, які зобов`язався виплатити рівними частинами відповідно до додатку до розписки графіку № 1 (по 250 доларів США щомісяця) та повністю закрити борг в строк до 01.07.2019 року.
Після отримання від позивача вказаних коштів ОСОБА_3 у строки, передбачені графіком 01.08.2017, 01.09.2017, 01.10.2017, 01.11.2017, 01.12.2017, 01.01.2018, 01.02.2018, 01.03.2018, 01.04.2018, 01.05.2018, 01.06.2018, 01.07.2018 не повернув ані центу.
Від боргу відповідач відмовляється, визнає його та постійно обіцяє повернути, скаржачись при цьому на неможливість зробити це на цей час. Але відсутність будь-яких виплат за договором затягнулася вже на рік. За цей час загальна сума простроченого боргу становить 3000 доларів США.
Це означає, що відповідач вже 12 разів прострочив виконання зобов`язання частинами. Такі обставини дають обґрунтовану підозру того, що відповідач не збирається виконувати взяте на себе зобов`язання взагалі.
Вважає, що наявні підстави є достатніми для звернення до суду за захистом порушеного права з цим позовом.
Позивач зазначає, що договір, укладений 01.07.2017 року між ним та відповідачем, не передбачає сплату останнім процентів, тому їх розрахунок необхідно проводити на рівні облікової ставки НБУ України.
Загальна сума заборгованості за процентами, згідно відповідної формули, за законом складає 255 доларів США.
З% річних на підставі ст. 625 ЦК України становить 90,25 долари США.
Тобто загальна сума заборгованості відповідача перед позивача, що складається із тіла кредиту, відсотків та інфляційних витрат становить 6345,25 долари США.
Досягнути згоди щодо добровільності виконання умов договору позики з відповідачем неможливо, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і просить суд розірвати договір позики, укладений 01.07.2017 року між позивачем ОСОБА_1 і боржником ОСОБА_2 на суму 6000 доларів США.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 6345,25 доларів США, яких: 6000 доларів США основна сума боргу, 255 доларів США проценти за користування сумою позики, 90,25 доларів США 3 % річних від простроченої суми.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) суму понесених судових витрат.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ворсуляк О.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність та у відсутність позивача по справі, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на його адресу, кур`єрською службою, але про причини своєї неявки суд не повідомляв, будь-яких заяв на адресу суду не направляв.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом достовірно встановлено про те, що згідно розписки, складеної 01 липня 2017 року, ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, отримав від ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Маліновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 25 грудня 2014 року, в присутності ОСОБА_4 , суму в розмірі 6000 доларів США, які зобов`язався виплати рівними частинами згідно графіку № 1 і закрити боргу в строк 01.07.2019 року (а.с. 13).
Згідно графіку погашення заборгованості (а.с. 14) відповідач ОСОБА_3 , який зазначений графік посвідчив своїм підписом, мав сплачувати на користь позивача ОСОБА_1 щомісяця 250 доларів США, починаючи з 01 липня 2017 року до 01 липня 2019 року.
На думку суду, встановлено факт укладання договору позики між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .
Спірні правовідносини регламентуються нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов`язань, що виникли між сторонами.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 520 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодесу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, що випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом (позиція Верховного суду України від 02.09.2015 року у справі № 6- 69цс15).
Вказані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, які долучені до матеріалів цивільної справи, а саме: розпискою про укладення договору позики та отримання відповідачем ОСОБА_2 від ОСОБА_1 у борг коштів у сумі 6000 доларів США та графіку погашення вказаної заборгованості.
Оскільки, відповідач ОСОБА_3 добровільно не виконує взятих на себе зобов`язань із повернення боргу за договором позики від 01.07.2017 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим станом на момент подачі позову до суду, виникла заборгованість в розмірі 6345, 25 доларів США, до складу якої входять: 6000 доларів США основна сума боргу, 255 доларів США проценти за користування позики, 90,25 доларів США 3 % річних від простроченої суми, чим порушує законні права позивача ОСОБА_1 за вказаним договором позики, то для захисту цих прав з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 6345,25 доларів США, а також на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 2369 гривень 15 копійок (відповідно до квитанцій, наданих позивачем (а.с. 8, 9, 12) необхідно стягнути рішенням суду.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
За вказаних обставин, суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання договору позики, укладеного між позивачем та відповідачем, також є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 4-13, 76-89, 258-273, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦПК України, суд
Договір позики, укладений 01.07.2017 року між позикодавцем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 на сумук 6000 доларів США розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 6345,25 доларів США, з яких: 6000 доларів США основна сума боргу, 255 доларів США проценти за користування сумою позики, 90,25 доларів США 3 % річних від простроченої суми.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 2369 гривень 15 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль