Справа № 373/1939/19
Номер провадження 2/373/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря судових засідань Литвишко В.М.,

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Переяслав-Хмельницький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області в особі в.о. голови адміністрації Коркача А. звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається на те, що відповідачі самоусунулися від виховання та утримання дитини, не проявляють до них материнської та батьківської турботи, її долею не цікавляться. З 09.08.2018 дитина перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав». За цей час відповідач ОСОБА_2 лише один раз відвідала свою доньку, відповідач ОСОБА_1 жодного разу. Батьки життям дитини не цікавляться, умови для належного проживання дитини в родині не створили.

Переяслав-Хмельницькою РДА Київської області від 09.11.2019 за №06.08-19/2033 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, причин неявки суду не повідомила, своїх заперечень на позовні вимоги суду не надала, про місце і час слухання справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в якості відповідача по даній справі на офіційному веб-сайті судової влади України від 08.01.2020.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 27.02.2020 через представника позивача подано заяву, в якій зазначено, що ОСОБА_3 позов визнав, просив його задовольнити.

Оскільки заява ОСОБА_3 подана не ним особисто, а також з огляду на додані до неї довідки лікарів нарколога та психіатра про перебування ОСОБА_3 на відповідних обліках, суд не приймає зазначене визнання позову.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 14.04.2017 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14.04.2017 зроблено відповідний актовий запис №7. Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_3 .

Як вбачається з довідки-характеристики з місця проживання сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 23.10.2019 за №730, виданої виконкомом Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, відповідачі характеризується негативно, ніде не працюють, зловживають алкоголем. Їх дитина дочка ОСОБА_1 на час видачі довідки перебуває в ЦСПРД «Мрія Переяславщини».

Згідно з наданою 24.09.2019 Циблівською ЗОШ І-ІІІ ступеней Переяслав-Хмельницького району Київської області характеристикою ОСОБА_1 навчається у вказаному закладі з 01.09.2019. Батьки дитини не проявляють зацікавленості до її навчання.

Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Переяслав-Хмельницької РДА від 16.10.2019 за № 01-11-161 надано інформацію про те, що під час інспектування родини відповідачів виявлено, що останні ведуть аморальний спосіб життя. В будинку, де проживає родина, брудно, через борги відключена електроенергія, харчування нерегулярне. Загалом несприятливе середовище для повноцінного розвитку дитини. За заявою матері ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина була влаштована до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Переяслав». За цей час батьки не створили належних умов для проживання малолітньої дитини, мати відмовилася забирати доньку додому.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 , складеним 23.10.2019 в родині ОСОБА_3 не створені умови для виховання, проживання дітей та повноцінного розвитку дитини, яка опинилася в скрутній ситуації та потребує захисту.

Відповідно до довідок КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» №1270 від 23.10.2019 ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, ОСОБА_3 з 2001 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F70.

Згідно з довідками КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» Переяслав-Хмельницької районної ради, сільських рад Переяслав-Хмельницького району та Переяславської міської ради від 27.02.2020 ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога з діагнозами F10 й F70.0 та звертався до них за допомогою.

Як вбачається з актів КОЦСПРД «Переяслав» від 08.08.2019 та від 09.10.2019 батьки дитини ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває у вказаному закладі, життям дитини не цікавляться, матеріальної допомоги не надавали. Дочку відвідувала один рази лише мати дитини ОСОБА_2 .

З доданого до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 06.01-19/2033 від 09.11.2019 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтримують контактів з своєю дитиною ОСОБА_1 , народженою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавляться її здоров`ям, навчанням. Не проявляють інтересу до її внутрішнього стану, матеріальної допомоги не надають, отже, самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. На запрошення взяти участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини батьки не з`явилися.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Малолітня ОСОБА_1 в присутності вихователя ОСОБА_6 та психолога ОСОБА_7 в суді не згадала імен матері та батька, не пам`ятає, чи гралася з батьком.

Свідок ОСОБА_8 директор КОЦСПРД «Переяслав» в судовому засіданні пояснила, що дитина ОСОБА_1 більше року перебуває у закладі. З мамою дитини вона не знайома. Один раз через 1-2 тижні вона ненадовго завітала до дитини, нічого не привозила, більше не телефонувала, не давала знати про себе. Батька свідок ніколи не бачила. Дитина не пам`ятає, як звати її маму, називає ім`я вихователя. У неї була довга реабілітація. Тиждень вона хотіла додому. Про існування батька не знає взагалі. Дитина комунікабельна, соціально адаптована, добре почувається у соціальному закладі. Сім`я для дитини це вихователі.

Свідок ОСОБА_9 сільський голова с.Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області в суді пояснив, що відповідачі проживають в селі близько семи років, їх донька з народження. Дитина їм не потрібна. Батько вважає, що дитині буде краще в інтернаті. Багато разів просили відповідачів налагодити виховання, але вони нічого для цього не робили. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно іншої дитини, але точно про це не знає. Дівчинка ховалася від матері, щоб додому не йти, коли мати була п`яна. Батьки як не працювали, так і не працюють, часто п`яні. В будинку є тільки електрика, інших умов для проживання немає. ОСОБА_3 більше п`яти років по суботах збирає сміття, іншої роботи він не хоче. Батьки з питання повернення дитини до сільради не зверталися. Ніякої реакції не було навіть при врученні повісток на цей суд.

Свідок ОСОБА_10 лікар-психіатр Переяслав-Хмельницької ЦРЛ з 2017 року пояснив, що ОСОБА_3 перебуває на психіатричному обліку з 2001 року. Проходив лікування. Останній раз звертався до лікаря 28.01.2008 з діагнозом F70.0. Хворий був необстежений. Свідок за період роботи у лікарні додому, де проживає дитина, не виїжджав. Чи впливає хвороба на виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків та реалізацію прав сказати не може без проведення експертизи, оскільки для цього потрібна стаціонарна психіатрична експертиза.

Норми права, застосовані судом:

Стаття 9 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 19 цієї Конвенції визначено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини у тому числі від відсутності піклування чи недбалого поводження . Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв`язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено перелік підстав позбавлення батьківських прав. Вказаний перелік є вичерпним, інших підстав та обставин законом не передбачено.

Відповідно до положень п.2 ч. 1 ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частинами 1 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частини 5 та 6 цієї статті закріплюють, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з приписами ч. 7 цієї статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. П ри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Судом було роз`яснено сторонам їх право заявити клопотання про проведення експертизи. Проте, сторони таким правом не скористалися.

Дослідженні в суді докази дають підстави для висновку, що ОСОБА_3 не виконує обов`язків щодо виховання дочки ОСОБА_1 , оскільки взагалі не цікавиться її життям, розвитком, здоров`ям тощо, не бере жодної участі в її матеріальному забезпеченні.

В судовому засіданні з`ясовано, що відносно ОСОБА_3 не проводилося експертне дослідження стану його психічного здоров`я, з досліджених судом доказів неможливо встановити вплив хвороби ОСОБА_3 на його здатність виконувати батьківські обов`язки та усвідомлення ним ухилення від їх виконання по відношенню до дочки.

При цьому, при ухиленні від виконання батьківських обов`язків, наявним має бути вольовий аспект діяння в особи, яка не виконує батьківські обов`язки, що зокрема може виражатись у стійкому небажанні виконувати свої обов`язки, умисному невиконанні обов`язків, невиконанні, як усвідомленої дії (бездіяльності) щодо здійснення своїх батьківських обов`язків. В інакшому випадку, вказане діяння неможливо кваліфікувати в якості ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії).

У зв`язку з цим діагностована в ОСОБА_3 хвороба F.10 не впливає на питання позбавлення його батьківських прав, однак, наявність діагнозу F70.0 за обставин відсутності фахового заключення про відсутність її впливу на виконання батьківських обов`язків, дає підстави для висновку, що невиконання ним батьківських обов`язків відбулось у зв`язку з душевною хворобою, що виключає можливість позбавленя батьківських прав на підставі п.2 ч. 1 ст.164 СК України.

Отже, позовна вимога щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його малолітньої дочки задоволенню не підлягає.

За результатами дослідження доказів суд доходить висновку, що відповідачем ОСОБА_2 допущено невиконання обов`язків з утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини протягом тривалого часу та байдуже ставлення до неї. У судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до своєї дитини, тому суд доходить переконання, що інші заходи впливу на відповідача ОСОБА_2 , окрім позбавлення її батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

При цьому, суд зважає на те, що позбавлення батьківських прав не перешкоджає дитині спілкуватись із матір`ю, а останній піклуватись та виховувати дитину, й, за умов належного виконання своїх батьківських обов`язків, звернутись до суду з питання відновлення батьківських прав.

З огляду на обставини справи суд доходить висновку, що діями відповідача ОСОБА_2 свідомо тривалий час порушуються права її дитини на отримання з боку матері належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Зазначені факти, враховуючи поведінку матері, суд розцінює як ухилення від виховання дітей. За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Переяслав-Хмельницький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , народжену ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області, місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 53, м. Переяслав, Київська область, 08400, ;

ОСОБА_3 , і.н. невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 від 29.11.2012, місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації:

АДРЕСА_2 -Хмельницький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, місцезнаходження: вул. Гімназійна, 9-а, м. Переяслав, Київська область, 08400.

Текст повного рішення складено 13.03.2020.

Суддя: Д. В. Свояк