Справа № 2-4938/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участю секретарки судового засідання Вакал Н.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

за участі представника заявника ОСОБА_1 адвоката Гусака О.М., -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 30.07.2020 звернувся до суду із заявою, за змістом якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-4938/11, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, 16.05.2013. В обґрунтування заяви зазначає, що постановою державного виконавця ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції від 20.05.2013 відкрито провадження №37978766 з виконання виконавчого листа №2-4938/11, виданого 16.05.2013 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 16.05.2013. Боржником у вказаному провадженні є заявник. Крім того, постановою начальника вказаного відділу ДВС від 11.09.2018 про заміну сторони виконавчого провадження, замінено боржника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №37978766 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

На даний час вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні в Бердянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). За змістом заяви, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області первісно був виданий виконавчий лист 18.10.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 471 533,94 гривень, процентів за користування позикою у сумі 197 638,21 гривень, та судових витрат. Повторно виконавчий лист виданий 16.05.2013 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу по договору позики у сумі 300 000,00 гривень, процентів за користування позикою у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат.

Заявник вважає останній виконавчий лист таким, що виданий помилково, оскільки відповідно до постанови державного виконавця Бердянського міськрайонного управління юстиції від 27.08.2014 виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11, виданого 18.10.2012, закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду, що свідчить про відсутність невиконаного обов`язку боржника. Тому, із посиланням на норму ст. 432 ЦПК України, заявник просить задовольнити заяву в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Гусак О.М. на задоволенні заяви наполягав з підстав, викладених у ній, зауважив, що борг сплачений первісним боржником у виконавчому провадженні, який помер, у зв`язку із чим був замінений вже після повторної видачі виконавчого листа (на меншу суму боргу у порівнянні із першим). Оскільки зобов`язання, яке виникло на підставі судового рішення, що неодноразово переглядалося, виконано та перестало існувати, просить постановити ухвалу про задоволення заяви. Стосовно заперечень ОСОБА_2 представник заявника зауважив, що його пояснення відносно підстав для закінчення первісного виконавчого провадження не відповідають дійсності.

Заінтересовані особи стягувач ОСОБА_2 та представник Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, що за нормою ч.3 ст. 432 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до письмових заперечень, які надійшли до суду 21.09.2020, ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечує, оскільки не вважає виконавчий лист віл 16.05.2013 таким, що виданий помилково. В обґрунтування вказує, що підставою для закриття виконавчого провадження 27.08.2014 став п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ. При цьому, до заперечень додана копія виконавчого листа, зміст якої спростовує вказане твердження. ОСОБА_2 також зауважує, що у зв`язку із ухваленням рішення від 17.04.2013 виконавчий лист виданий 16.05.2013 вірно, тому має бути виконаний боржником.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні письмові докази, зокрема, матеріали цивільної справи №2-4938/11 у повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, що надійшла на розгляд суду та наявність підстав для її задоволення у зв`язку із таким.

За нормою ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При розгляді справи суд виходить з того, що обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, згідно з ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Матеріалами цивільної справи підтверджено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оформлений розпискою від 26.06.2007 на суму 380 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 94,10 коп.

Судом також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 по цій справі скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту: позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 471 533, 94 гривні, проценти за користування позикою в сумі 197 638, 21 гривень та судові витрати у розмірі 1820 гривень. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовлено (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/26191942).

Під час судового розгляду за результатами вивчення письмових доказів також встановлено, що, не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012, ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, яка частково задоволена ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.01.2013. Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 471 533 грн. 94 коп., відсотків за користування позикою в розмірі 197 638 грн. 21 коп. скасовано, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 по даній справі залишено без змін. При цьому, в ухвалі зазначено, що в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання договору позики недійсним рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 залишено без змін, оскільки в цій частині воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, з копії рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17.04.2013, дослідженої судом, видно та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що ОСОБА_3 у період з 24.09.2007 по 25.01.2008 частково сплатив борг по розписці від 26.06.2007 на загальну суму 80 000 грн. Це підтверджується відповідними помітками на договорі займу. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що сума боргу, яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , дорівнює 300 000 грн. З урахуванням конкретних обставин справи, розмір процентів, з якого слід виходити при обрахуванні суми, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 , необхідно визначати на рівні облікової ставки Національного банку України, оскільки в розписці від 26.06.2007 розмір процентів не визначався. Сума процентів правильно обрахована позивачем і дорівнює 125 634 грн. 08 коп.

У зв`язку із наведеним, вказаним рішенням апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків за договором позики скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг по договору позики у розмірі 300 000 грн., проценти від суми позики в розмірі 125 636 грн. 08 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 663 грн. 15 коп. В решті позову щодо стягнення боргу та відсотків відмовлено. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/30821177).

Первісно виконавчий лист у цивільній справі видано Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 18.10.2012 у зв`язку із набранням рішенням суду у справі №2-4938/11 законної сили 19.09.2012. За змістом цього виконавчого листа, суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 471 533,94 гривень, проценти за користування позикою у сумі 197 638,21 гривень, та судові витрати.

22.10.2012 державним виконавцем відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 18.10.2012 (ВП №34812669) про стягнення суми боргу відповідно до рішення, яке набрало законної сили 19.09.2012.

Згідно з копією вказаного листа, у ньому здійснено відмітку державного виконавця про виконання рішення, а саме: 27.08.2014 п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Запис засвідчений підписом державного виконавця із зазначенням прізвища. Крім того, у справі міститься копія постанови від 27.08.2014, за змістом якої державним виконавцем Гризоглазовою Д.С. Бердянського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11 від 18.10.2012, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу по договору позики, процентів та судових витрат закінчено. У мотивувальній частині постанови вказано про повне фактичне виконання рішення суду, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для такого закриття.

Згідно з копією виконавчого листа, з приводу визнання якого таким, що не підлягає виконанню, подано заяву, - даний виконавчий документ за результатами розгляду справи 27.06.2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, виданий 16.05.2013. Рішення Апеляційного суду Запорізької області, на підставі якого виданий виконавчий лист, набрало законної сили 17.04.2013, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 18.04.2014, боржник ОСОБА_3 .

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №37978766 від 20.05.2013, копія якої міститься у справі, державним виконавцем Гризоглазовою Д.С відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11 від 16.05.2013, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу по договору позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, надано боржнику строк для добровільного виконання у строк до 27.05.2013.

На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2015 у справі № 2-4938/11, пр.4-с/310/80/15 за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції та державного виконавця відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Курасової Н. І., заінтересована особа ОСОБА_2 , встановлено, що заявником під час розгляду зазначеної скарги не надано суду доказу заміни боржника ОСОБА_3 його правонаступником ОСОБА_1 , що виключає право останнього на оскарження дій державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України. За таких обставин провадження по справі закрито на підставі ст.205 ч.2 ЦПК України, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесена до юрисдикції адміністративного суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/54562584).

Крім того, судом встановлено, що постановою Верховного суду від 06.06.2018 у справі №2-4938/11 залишено без змін ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2016 та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2016 у справі, що розглядалася судом за поданням відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики 300 000,00 грн., процентів у розмірі 125 636,08, судового збору у розмірі 1 663,15 грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . За ухвалою суду здійснено заміну боржника у вказаному виконавчому провадженні.

Судом також встановлено у зв`язку із наведеними вище обставинами, що 11.09.2018 постановою начальника відділу Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчому провадженні ВП №37978766 замінено боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , відповідальність якого обмежена перед стягувачами вартістю майна, одержаного у спадщину. Постанова винесена на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.01.2016 за відповідним поданням відділу ДВС. Копія постанови наявна у матеріалах цивільної справи.

Задовольняючи заяву, суд виходить з того, що на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2014 (ВП №34812669) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV у редакції станом на 20.07.2014.

Так, у зазначеній редакції, п.8 ч.1 ст.49 цього закону, на який міститься посилання у постанові державного виконавця, вказаній вище, передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Вказана постанова на даний час не скасована у передбачений законом спосіб, відповідних доказів суду не надано. Крім того, стягувач надає її тотожну копію у якості додатка до заперечень, проте, невірно трактує зміст, підстави закриття виконавчого провадження та правові наслідки.

Матеріалами справи підтверджено та встановлено під час судового розгляду заяви, що 30.07.2020 у справі №2-4938/11, пр. 6/310/19/20 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області постановлено ухвалу за результатами розгляду подання державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Паскарь К.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувач ОСОБА_2 . Зазначена ухвала суду набрала законної сили 20.08.2020 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/90787953).

З мотивувальної частини зазначеного судового рішення видно, що однією з підстав для відмови у задоволенні подання, як необґрунтованого, стала й підстава закінчення виконавчого провадження з примусового виконання первісного виконавчого листа №2-4938/11, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, вказана у постанові державного виконавця Бердянського міськрайонного управління юстиції від 27.08.2014 про закінчення виконавчого провадження. Так, судом констатовано незаконність вимог державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , мотиваваних невиконанням виконавчого листа по справі, адже виконавче провадження закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/90787953).

У зв`язку із наведеним, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено підстави для задоволення заяви боржника у виконавчому провадженні Баштового О.О. у спосіб, визначений заявником.

Керуючись ст. 2, 4-5, 12-13, 258-260, 431, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-4938/11, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, виписаний на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17.04.2013, примусове виконання якого здійснюється в межах АСВП №37978766 Бердянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з 20.05.2013.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду складено 21.09.2020.

СуддяЛ. А. Вайнраух