Єдиний унікальний номер 234/2139/20
Номер провадження 22-ц/804/2781/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 234/2139/20

Номер провадження 22-ц/804/2781/20

24 вересня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Канурної О.Д.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Державне підприємство «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств»

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2020 року про повернення позовної заяви позивачу, яку складено суддею Маліновим О.С. в м. Костянтинівка в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та ухвалено 01 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

06 лютого 2020 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12 лютого 2020 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху для усунення її недоліків.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» визнано неподаною та повернуто позивачу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали суду першої інстанції від 11 березня 2020 року про залишення позовної зави без руху та від 01 квітня 2020 року про повернення позовної зави та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, а також постановити відповідну окрему ухвалу щодо судді Малінова О.С. з приводу незаконності його дій при розгляді справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилалась на незаконність і необґрунтованість оскаржуваних судових рішень через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також недоведеність обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та заснування судового рішення на припущеннях.

Зокрема, звертає увагу, що позовна заява підписана особисто ОСОБА_1 , а отже у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху з приводу ненадання позивачем документів, які підтверджують повноваження її представника ОСОБА_2 . Також вважає незаконним залишення позовної заяви без руху і подальше її повернення з мотивів відсутності доказів, оскільки останні позивач має право подати на подальших стадіях процесу.

Обґрунтовуючи вимогу апеляційної скарги щодо притягнення судді ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, позивач посилається на неприпустимі та неодноразові порушення суддею норм матеріального та процесуального права, а також порушення її прав, як позивача у справі, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами.

Також, просить суд апеляційної інстанції не обмежуватись доводами викладеними в апеляційній скарзі.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до положень ст. 360 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Ухвалою апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали від 11 березня 2020 року повернута позивачеві, як така, що не оскаржується окремо від рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження ухвали від 01 квітня 2020 року, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції від 01 квітня 2020 року скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

У березні 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла за підсудністю з Краматорського міського суду Донецької області позовна заява ОСОБА_1 до державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Враховуючи те, що позивач проживає у м. Горлівка, то інформацію про залишення позовної зави без руху було розміщено 12.03.2020 року на офіційному веб-порталі Костянтинівського міськрайонного суду та надіслано на електронну адресу зазначену позивачем у позовній заяві 17.03.2020 року.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 виходив з того, що станом на 01 квітня 2020 року позивачем недоліки зазначені в ухвалі суду від 11 березня 2020 року не усунуті в строк встановлений судом.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, ч. 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10).

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява уважаться неподаною і повертається заявникові.

У ч.2 вказаної статті ЦПК України зазначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ухвали від 11 березня 2020 року позовну заву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної зави. Однак, сама ухвала містить тільки посилання на норми процесуального права яким має відповідати позовна заява та не вказує конкретних її недоліків і способів їх усунення, крім відсутності документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 на представництво ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач поживає у м. Горлівка, тому судом першої інстанції 17.03.2020 р. розміщено на офіційному веб-порталі судової влади інформацію про залишення апеляційної скарги без руху з посиланням на веб-адресу ухвали від 11.03.2020 р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також, ОСОБА_1 за вказаною у позовній заяві електронною адресою було направлено електронну копію ухвали без руху.

Відповідно до пункту 2 частини 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Однак матеріали справи не містять даних про дату отримання позивачем копію ухвали без руху через офіційну електронну адресу, а тільки час 13:37 (а.с.15)

Відповідно до частини 2 ст. 11 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Тому, ОСОБА_1 , яка проживає у м. Горлівка (поштовий зв`язок з яким відсутній) вважається такою, що отримала копію ухвали з моменту розміщення на сайті суду першої інстанції інформації щодо залишення апеляційної скарги без руху, тобто 17 березня 2020 року (а.с.13).

Таким чином строк для усунення недоліків позовної заяви зазначеній в ухвалі про залишення її без руху сплив 27 березня 2020 року.

Частинною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175,177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з цим, Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 (редакція чинна на час повернення позовної заяви), згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи,апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги,подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 на території України з 12 березня 2020 року введено карантин, який в подальшому продовжено до 31 жовтня 2020 року.

З огляду на вказане, строки повернення позовної заяви були продовжені на строк дії карантину, і станом на день винесення оскаржуваної ухвали не закінчилися.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 ..

Крім того, в оскаржуваній ухвалі Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2020 року судом не зазначено перелік недоліків, які не були усунуті скаржником та є підставою для визнання позовної заяви неподаною.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу притягнення судді ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності слід зазначити наступне.

У розумінні положень ст.. 262 ЦПК України правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Однак, відповідно до ч.10 ст.262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, підстав для задоволення даних вимог позивача не має.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Суддя-доповідач: А. В. Гапонов

Судді: О. В. Агєєв

О. Д. Канурна