Справа № 199/4515/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2020року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Остапенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1 , на підставі договору дарування 28/100 частин домоволодіння, посвідченого 13.05.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 2352, на праві приватної власності належить 28/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу 72/100 часток домоволодіння, посвідченого 29.04.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 1316 на праві приватної власності належить 72/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

У вказаному домоволодінні зареєстрован відповідач ОСОБА_3 , який з 2013 року в домоволодінні не проживає, комунальні послуги не сплачує, житловою площею будинку не користується, особистих речей в домоволодінні не має.

Враховуючи викладене, позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явились підтримали позовні вимоги, просили слухати справу у їх відсутність про, що надали письмові заяви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі договору дарування 28/100 частин домоволодіння, посвідченого 13.05.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 2352, на праві приватної власності належить 28/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу 72/100 часток домоволодіння, посвідченого 29.04.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 1316 на праві приватної власності належить 72/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох окремих житлових будинків. Водному житловому будинку проживає ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в другому житловому будинку проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Під час звернення позивачів із питанням щодо оформлення субсидії, їм стало відомо, що за адресою знаходження домоволодіння з 2013 року зареєстрована ще одна особа - ОСОБА_3 ,згоду на реєстрацію якого ніхто з них не надавав, членом сімей позивачів він не являється.

Відповідач ОСОБА_3 , ніколи не проживав в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , комунальні послуги не сплачує, житловою площею будинку не користується, особистих речей в домоволодінні не має.

Вказана обставина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідами позивачів та актом про проживаючих осіб в житловому приміщенні складеним представником квартального комітету від 17.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Зважаючи на те, що відповідач з 2013 року житловою площею будинку не користується, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 281-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: не відомий таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г.Скрипник