Справа № 750/4718/20
Провадження № 2/750/1151/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/4718/20

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

за участі позивача, відповідача, його представника адвоката Антоненко Л.А.,-

в с т а н о в и в:

05.06.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що на даний час недостатньо раніше стягнутих рішенням суду аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь 6875 грн. додаткових витрат на дитину, які вона сплати за навчання дитини у мовній школі Мері ленд та навчання в приватному центрі розвитку. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову він заперечує в повному обсязі, зазначає, що на даний час його матеріальний стан погіршився.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні позивача.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.05.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно.

Позивач вказує, що стягнута судом сума аліментів натепер не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини, що змусило її звернутися до суду з цим позовом.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законом передбачена можливість зміни способу стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів повністю ґрунтуються на законі, при цьому відповідає найвищим інтересам дитини.

Щодо стягнення суми додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що нею сплачено кошти за додаткові навчання дитини в мовній школі Merry Lend та в приватному центрі розвитку, однак не зазначено, якими особливими обставинами викликано необхідність цього навчання. Також. не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у вказаних закладах.

Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст..141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16.05.2018 року на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 23.09.2020 року.

Суддя Н.В.Требух