Справа № 502/1543/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 залишолася спадкове майно яке складалося: земельна ділянка площею 2,83 га, яка розташована на території Кілійської міської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадщину, яка залишилася після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв ОСОБА_5 , 1945 року народження в порядку ст.549 ЦК Української РСР, тобто вступив в управління спадковим майном та йому 05.10.2002 року Кілійською державною нотаріальною конторою Одеської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,83 га, яка розташована на території Кілійської міської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за реєстровим №4232. Таким чином спадкоємцем за законом усього майна, у тому числі житлового будинку АДРЕСА_1 був в порядку ст.529 ЦК Української РСР ОСОБА_5 , 1945 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 залишив на ім`я позивача, ОСОБА_2 заповіт, посвідчений Кілійською районною державною нотаріальною конторою 09 лютого 2007 року за реєстром №746.На день смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,83 га, яка розташована на території Кілійської міської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до якої за позивачем, ОСОБА_2 було визнано право власності рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.11.2014 року (цивільна справа №502/2567/14-ц); житловий будинок АДРЕСА_1 , та 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач, ОСОБА_2 відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину, яка залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв в порядку ст.1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви до Кілійської районної державної нотаріальної контори. Так була заведена спадкова справа №359/2014 за заявою про відкриття спадщини від імені позивача, ОСОБА_2 . Спадкоємцем усього спадкового майна, яке залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 є ОСОБА_2 .Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.1980 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області житловий будинок житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 як голові колгоспного двору. Як спадкоємець за законом ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 мав право на зазначений будинок після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак при житті не оформив своїх спадкових прав. За життя спадкодавців на будинок так і не було виготовлено правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній, відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок. Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.1980 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області житловий будинок житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивачу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності за життя так і не зробили, відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок. Позивач, ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом має право на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Та 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , на 1/2 житлового будинку має ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за правом власності.Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н.М. позивачам були надані роз`яснення щодо того, що що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказані житлові будинки не зареєстровано, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернутися до суду.

Представником позивачів було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 294, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до заповіту, складеного державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М., 09.02.2007 р. ОСОБА_5 заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/2567/14-ц від 12.11.2014 р. встановлено факт належності земельної ділянки площею 2,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району, згідно державного акту серії Р1 № 489007 від 18.10.2001 р. ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району, згідно державного акту серії Р1 № 489007 від 18.10.2001 р. в порядку спадкування з за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.1980 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.1980 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області житловий будинок житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Відповідно до технічного паспорту, складеного ТОВ«Нове бюро технічної інвентаризації» від 14.09.2020 р., житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ.А - житловий будинок, житловою площею 11,0 кв.м., загальною площею 19,7 кв.м., господарських будівель: літ.Б літня кухня, літ.В сарай, літ.Г сарай, літ.Д вбиральня, 1-2 надвірні споруди.

Відповідно до технічного паспорту, складеного ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» від 14.09.2020 р., житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 38,9 кв.м., загальною площею 55,1 кв.м., господарських будівель: літ.Б літня кухня, літ.В гараж, літ.Г вбиральня, 1-4, І надвірні споруди.

Як вбачається з інформаційного листа від 11.09.2020 р. № 95/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М. роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок, за відсутності цих документів, це питання вирішується в судовому порядку.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивачу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку..

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1233 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 315, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 11,0 кв. м., загальною площею 19,7 кв. м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В сарай, літ. Г сарай , літ. Д убиральня, 1-2 надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 38,9 кв. м., загальною площею 55,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В гараж, літ. Г убиральня, 1-4, І надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 38,9 кв. м., загальною площею 55,1 кв. м., господарських будівель: літ. Б літня кухня, літ. В гараж, літ. Г убиральня, 1-4, І надвірні споруди, за правом власності.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников