Справа № 541/1117/20
Номер провадження 2/541/1046/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 грудня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором,-

установив:

15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

Позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що 06.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 50 про надання представницьких послуг. Предметом даного договору виступало доручення ОСОБА_2 (замовника) ОСОБА_1 (виконавцю) по стягненню з ОСОБА_3 боргу, визначеного Шишацьким райсудом у справі №22-ц1690/1725/2012 (номер справи за апеляційною інстанцією) та інших боргів, які є і які можуть виникнути у цієї особи перед Замовником під час дії цього договору. Договір укладено на умовах оплатності, а саме, вартість даних послуг сторонами погодження у розмірі 50 % від реальних сум реального стягнення по справах, за позовами та виконавчими провадженнями і інтересах осіб, вказаних в предметі цього договору, або від продажу майна боржника, отриманого внаслідок стягнення або вилучення за вирахуванням половини витрат замовника (з виплачуваної виконавцеві суми) в зв`язку з забезпеченням всього комплексу судово-претензійної роботи (п.2.1 Договору). Позивачем вказується, що на виконання умов договору, ним було вчинено комплекс дій, що в подальшому призвели до відкриття виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_3 . З сайту Міністерства юстиції України, позивач виявив, що виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_3 є завершеним. Разом з тим, коштів обумовлених договором від відповідача він не отримав. На письмову вимогу про сплату, обумовлених договором сум, відповідач не відреагував. У зв`язку з наведеним, позивач був змушений звернутися до суду. Прохав суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору № 50 від 06.03.2018 року в розмірі 58 817,50 гривень, яка складається з тіла боргу- 56 900,00 грн., інфляційних втрат 1490,75 грн, 3 % річних 426,75 грн.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.99).

У встановлений судом строк, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з телефонограмою, в якій прохав розгляд справи провести у його відсутність.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою суду від 22.12.2020 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено що 06.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 50 про надання представницьких послуг. Предметом даного договору виступало доручення ОСОБА_2 (замовника) ОСОБА_1 (виконавцю) по стягненню з ОСОБА_3 боргу, визначеного Шишацьким райсудом у справі №22-ц1690/1725/2012 (номер справи за апеляційною інстанцією) та інших боргів, які є і які можуть виникнути у цієї особи перед Замовником під час дії цього договору. Договір укладено на умовах оплатності, а саме, вартість даних послуг сторонами погодження у розмірі 50 % від реальних сум реального стягнення по справах, за позовами та виконавчими провадженнями і інтересах осіб, вказаних в предметі цього договору, або від продажу майна боржника, отриманого внаслідок стягнення або вилучення за вирахуванням половини витрат замовника (з виплачуваної виконавцеві суми) в зв`язку з забезпеченням всього комплексу судово-претензійної роботи (п.2.1 Договору). Сторони погодили виконання зобов`язання, зокрема договір діє до моменту фактичного виконання зобов`язань, але не раніше ніж 31.12.2019 року (п. 4.1) (а.с.7)

З копії заочного рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 07.05.2018 року № 551/227/18 (а.с.9-11) та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 19.07.2018 року (а.с.12-13) вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, в якості представника позивача.

Окрім того, ОСОБА_1 здійснювалося відправлення заяви ОСОБА_2 від 14.12.2018 на примусове виконання до Шишацького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.15).

Також позивача вказано в якості платника (із зазначенням «за ОСОБА_2 ») авансового збору у виконавчого провадженні. (а.с.14, зворот).

На виконання вищевказаних судових рішень, ОСОБА_4 було видано виконавчі листи (а.с.119, 162).

В подальшому виконавчі провадження № 57966230 та №57966617, постановою державного виконавця були об`єднані у зведене виконавче провадження № 58169789(а.с.115)

З копій виконавчих проваджень вбачається, що виконавчі документи по справі № 551/227/18 були повернуті стягувачу 24.12.2019 року з підстав п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, в ході виконавчого провадження з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 47 337,30 грн, які стягувачу були перераховані платіжним дорученням № 2358 від 12.06.2019 (а.с.128).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У відповідності до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з договору про надання представницьких послуг № 50 від 06.03.2018 року сторони дійшли домовленості з приводу того, що позивач взяв на себе зобов`язання по стягненню з ОСОБА_3 боргу по рішенню Шишацького райсуду у справі №22-ц1690/1725/2012 (номер справи за апеляційною інстанцією). Окрім того, сторони погодили, надання представницьких послуг і по іншим боргам які є і які можуть виникнути у ОСОБА_3 перед Замовником, ОСОБА_2 під час дії цього договору (п.п.1.1).

Окрім того, сторонами погоджено перелік зобов`язань виконавця, а саме: здійснює консультації замовниці стосовно можливих варіантів захисту прав в межах предмету договору; оцінює судові перспективи в той чи інший спосіб; формує додаткові позови у необхідній кількості, для досягнення мети; здійснює правове оцінювання документів замовниці; розробляє тактику захисту прав та інтересів Замовниці; готує, подає та супроводжує процесуальні документи Замовниці; представляє інтереси Замовниці в органах влади України, у тому числі судової, в підприємствах, установах, організаціях, щодо зазначеної справи; від імені замовниці заявляє клопотання, надає пояснення, та веде справу в судах на основі належним чином оформленої довіреності; здійснює правове супроводження судової справи; інформує Заявницю про перебіг справи, в тому числі щодо можливих наслідків обов`язків і прав, що виникають відповідно до ухвал або рішень судів у зазначеній в предметі договору справі.

Сторони погодили виконання зобов`язання, зокрема договір діє до моменту фактичного виконання зобов`язань, але не раніше ніж 31.12.2019 року (п. 4.1).

Договір укладено на умовах оплатності, а саме, вартість даних послуг сторонами погодження у розмірі 50 % від реальних сум реального стягнення по справах, за позовами та виконавчими провадженнями і інтересах осіб, вказаних в предметі цього договору, або від продажу майна боржника, отриманого внаслідок стягнення або вилучення за вирахуванням половини витрат замовника (з виплачуваної виконавцеві суми) в зв`язку з забезпеченням всього комплексу судово-претензійної роботи (п.2.1 Договору).

Таким чином, документально підтверджується, що в межах дії строку договору, позивач вчинив ряд, попередньо узгоджених договором, процесуальних дій (а саме представництво інтересів в суді першої та апеляційної інстанції, надіслання заяви ОСОБА_2 до належного відділу Державної виконавчої служби) спрямованих на організацію стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_2 . Результатом вказаних дій, стало те, що стягувач отримав частину боргу.

Стягнення решти суми боргу наразі неможливе, з підстав які не залежать ні від волі позивача, ні від волі відповідача, так як виконавчий документ повернутий на підставі, п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Таким чином, строк виконання ОСОБА_2 зобов`язань по оплаті, наданих за договором послуг, настав.

На письмову вимогу позивача, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від його виконання.

Оскільки одностороння відмова від зобов`язань не допускається, суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на законі.

Разом з тим, позовні вимоги підлягають задоволенню в меншому розмірі, з огляду на наступне.

Позивач, здійснюючи розрахунок суми боргу брав за основу вартість майна боржника, визначеної під час проведення експертної оцінки, що складала 113 800,00 грн.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що під час реалізації майна, воно було неодноразово уцінено.

У зв`язку з цим, в ході виконавчого провадження з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто лише 47 337,30 грн.

Враховуючи, що оплата послуг, сторонами погоджена «у розмірі 50 % від реального стягнення…. або від продажу майна боржника, отриманих внаслідок стягнення» суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню 23668,65 грн.

Окрім того, стягненню підлягають інфляційні витрати та 3 % річних (у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України), однак у розмірі пропорційно зменшеному до розміру тіла боргу.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з розрахунку позивача, інфляційні витрати підлягають стягненню у розмірі 620,12 грн, а 3% річних у розмірі 177,51 грн.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивач, був звільнений судом від сплати судового збору, судові витрати понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції, підлягають стягненню з відповідача на користь держави, у розмірі пропорційному до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 346,98 грн.

Разом з тим, судові витрати позивача, понесені під час апеляційного перегляду ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.07.2020 підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі пропорційному до задоволеної частини позовних вимог, тобто у розмірі 173,49 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса АДРЕСА_2 заборгованість за договором про надання представницьких послуг №50 від 06.03.2018 у розмірі 24 272,91 грн (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят дві гривні дев`яносто одну копійку), яка складається з наступного: 23 668,65 грн заборгованість за тілом боргу; 620,12 грн. інфляційних витрат; 177,51 грн. 3 % річних ( у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 346,98 грн. (триста сорок шість гривень дев`яносто вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса АДРЕСА_2 судові витрати в розмірі 173, 49 грн. (сто сімдесят три гривні сорок дев`ять копійок).

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський