Постанова

Іменем України

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 646/8509/17

провадження № 61-15191св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі (відповідачі за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі (позивачі за зустрічним позовом): ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Михайлової Ольги Сергіївни на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року у складі судді Теслікової І. І. та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на таке. Вони є рідними братами ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яку в рівних частинах прийняли його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 . Враховуючи те, що ОСОБА_7 помер після відкриття спадщини після його матері ОСОБА_6 і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), - тобтодо них як рідних дядьків. Отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть, оскільки на спадщину претендують також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які звернулись до суду з позовною заявою про визнання недійсним одностороннього правочину (заяви про прийняття спадщини) та визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили: визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , за її сином ОСОБА_7 на таке майно: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , автомобіль марки «CHERI AMULET», номерний знак НОМЕР_1 ; визнати в рівних частках право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини гаража в гаражному кооперативі «АВТО-2», що розташований на вул. Леніна, 2, гараж НОМЕР_5 у м. Харкові, 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , 1/2 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», номерний знак НОМЕР_1 ; визнати право власності за ОСОБА_2 на: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини гаража в гаражному кооперативі «АВТО-2», що розташований на вул. Леніна, 2, гараж НОМЕР_5 у м. Харкові, 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , 1/2 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», номерний знак НОМЕР_1 .

У травні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на таке. Вони є двоюрідними братами ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_7 за життя заповіт не склав, спадкоємці за законом першої черги відсутні: на час смерті він у шлюбі не перебував, дітей не мав, його батьки померли раніше. Спадкоємці другої черги також відсутні. Спадкоємцями третьої черги в рівних частках є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також їхня мати ОСОБА_8 . Від прийняття спадщини ОСОБА_8 відмовилася на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подавши про це заяву до Першої харківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають право на отримання кожний по 1/3 частини спадкового майна, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - по 1/6 частини спадкового майна.

Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , матері спадкодавця ОСОБА_7 .

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини за кожним з: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; які належали спадкодавцю ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; які належали спадкодавцю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, первісний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності: на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/2 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності: на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/2 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 .

В інший частині первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Задовольняючи первісний позов частково,суди виходили з того, що ОСОБА_7 помер після відкриття спадщини після його матері ОСОБА_6 і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) рідним дядькам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , родинний зв`язок яких підтверджений матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спадщина після смерті ОСОБА_7 перейшла до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є дядьками спадкодавця. Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали суду документів, що стверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, а з матеріалів спадкової справи не вбачається, що вони зверталися із заявами про прийняття спадщини.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 23/2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 їх двоюрідного брата ОСОБА_7 , проте з відповіді завідувачки цієї нотаріальної контори від 16 травня 2017 року

№ 1895/02-14 випливає, що із заявами про прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звертались, права на спадщину не мають, у зв`язку з її прийняттям дядьками ОСОБА_7 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У серпні 2019 року представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвокат Михайлова О. С. звернуласядо Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просиларішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовано норми статей 1258, 1267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також всупереч статей 89, 229 ЦПК України не дослідив докази у справі, не надав оцінку доказам у справі, не мотивував відхилення або врахування доказів, що потягнуло ухвалення необґрунтованого судового рішення. Суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини в порядку положень статті 1276 ЦК України, проте таке твердження є помилковим, зважаючи на те, що вони звернулися до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 18 січня 2017 року. Зазначені заяви є в матеріалах справи, на що суд апеляційної інстанції взагалі не звернув уваги. Апеляційний суд не надав належної оцінки заяві ОСОБА_8 від 18 січня 2017 року про відмову від своєї частки, 1/3 частини спадкового майна після смерті свого племінника ОСОБА_7 , на користь своїх синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до якої право на належну їй 1/3 частини спадкового майна ОСОБА_7 отримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У жовтні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому вони просили касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Верховного Суду відповідь на відзив, у якому зазначили, що відзив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необґрунтованим та не враховує дійсні обставини справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у серпні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Частиною першою статті 402 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані рішення не відповідають.

Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яку в рівних частках прийняли його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 320, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй належала 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в зазначеній частці посвідчене цим свідоцтвом, складається з квартири АДРЕСА_1 . Квартира належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костіною Ю. С. 22 липня 2009 року за реєстром № 584, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером 3542496 (№ витягу 7533906). Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 липня 2009 року № 23414659 (реєстраційний номер 27392777, номер запису 58661 в книзі). Квартира складається з однієї житлової кімнати та має загальну площу 34,9 кв. м, житлову площу 19,8 кв. м (т. 1, а. с. 112).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 330, спадкоємцями ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/2 частки та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частки. Спадщина, на яку в зазначених частках видано це свідоцтво, складається з 1/3 квартири АДРЕСА_2 .

Частина квартири належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 02 лютого 1998 року за реєстром

№ 9-98-108969, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 12 лютого 1998 року в реєстрову книгу за № П-9-7391. Квартира в цілому складається з двох житлових кімнат та має загальну площу 49 кв. м, житлову площу 28,3 кв. м. Свідоцтво про право власності на спадщину на 1/6 частини визначеної квартири видано ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 332, спадкоємцями ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_6 на 1/2 частки та син ОСОБА_7 на 1/2 частки. Спадщина, на яку в зазначених частках видано це свідоцтво, складається з 1/3 квартири АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 69).

Частина квартири належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 02 лютого 1998 року за реєстром № 9-98-108969, зареєстрованого в ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації 12 лютого 1998 року в реєстрову книгу за № П-9-7391. Квартира в цілому складається з двох житлових кімнат та має загальну площу 49 кв. м, житлову площу 28,3 кв. м. Свідоцтво про право власності на спадщину на 1/6 частини визначеної квартири видано ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі за № 334, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/2 частки та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частки. Спадщина, на яку в зазначених частках видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Частина квартири належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костіною Ю. С. 22 липня 2009 року за реєстром № 584, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером 3542496 (№ витягу 7533906). Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 липня 2009 року № 23414659. Квартира в цілому складається з однієї житлової кімнати та має загальну площу 34,9 кв. м, житлову площу 19,8 кв. м (т. 1, а. с. 77). Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частки визначеної квартири видано ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі № 336, зазначеного у цьому свідоцтві майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємці його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/2 частки та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частки. Спадщина, на яку в зазначених частках видане свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Частина квартири належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Костіною Ю. С. 22 липня 2009 року за реєстром № 584, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за номером 3542496 (№ витягу 7533906). Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 28 липня 2009 року № 23414659. Квартира в цілому складається з однієї житлової кімнати та має загальну площу 34,9 кв. м, житлову площу 19,8 кв. м. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частки визначеної квартири видано ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 75).

Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 16 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Костіною Ю. С., зареєстрованого в реєстрі № 346, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 склали договір про поділ спадкового майна, одержаного ними у спадщину після смерті ОСОБА_5 . До складу спадкового майна входить 1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , гаражного боксу № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «АВТО-2» на вул. Леніна, 2 у м. Харкові, 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у філії «Харківське обласне управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0182 м. Харкова на рахунках № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , у Публічному акціонерному товаристві «УКРСИББАНК» у м. Харкові на рахунках НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , у Публічному акціонерному товаристві «БАНК ДЕМАРК» у м. Харкові на рахунках № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 . Право власності оформлено у рівних частках (т. 1, а. с. 73).

Після укладення цього договору у приватну власність ОСОБА_6 переходить 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини грошових вкладів, а у приватну власність ОСОБА_7 - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «АВТО-2»на вул. Леніна, 2 у м. Харкові.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 22 вересня 2016 року серія НОМЕР_12 (т. 1, а. с. 54).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть

серія НОМЕР_13 (т. 1, а. с. 51).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 12 січня 2017 року ОСОБА_8 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її рідна сестра ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилась спадщина, водночас зазначала, що вона відмовляється від прийняття належної їй спадщини після смерті ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках. Вищезазначена заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 12 (т. 1, а. с. 55).

Також відповідно до заяви від 12 січня 2017 року ОСОБА_8 , посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її племінник ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина, від прийняття якої вона відмовляється на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках. Вищезазначена заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 13 (т. 1, а. с. 52).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 22/2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 18 січня 2017 року звернулись до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 53, 56).

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Першої харківської державної нотаріальної контори, у якій повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 . Після її смерті залишилась спадщина, право на прийняття якої належало її сину ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та спадщину прийняти не встиг. Тому він спадщину приймає згідно зі статтею 1276 ЦК України на частку свого племінника, сина спадкодавця - ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 148).

02 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Першої харківської державної нотаріальної контори, у якій повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 . Після її смерті залишилась спадщина, право на прийняття якої належало її сину ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та спадщину прийняти не встиг. Тому він спадщину приймає згідно зі статтею 1276 ЦК України на частку свого племінника, сина спадкодавця - ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 149).

Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» від 03 лютого 2017 року ОСОБА_6 була зареєстрована одна в квартирі АДРЕСА_2 . 13 жовтня 2016 року знята з реєстрації у зв`язку зі смертю.

Згідно зі спадкової справи № 23/2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 18 січня 2017 року звернулись до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 їх двоюрідного брата ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 53).

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його племінника ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 177).

02 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його племінника ОСОБА_7 (т. 1, а. с. 178).

Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , та після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , не видавалися.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спадщина після смерті ОСОБА_7 перейшла до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є дядьками спадкодавця. Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали суду документів, що стверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, а з матеріалів спадкової справи не вбачається, що вони зверталися із заявами про прийняття спадщини.

Апеляційний суд встановив, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 23/2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Першої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 їх двоюрідного брата ОСОБА_7 , проте з відповіді завідувачки цієї нотаріальної контори від 16 травня 2017 року

№ 1895/02-14 випливає, що із заявами про прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звертались, права на спадщину не мають, у зв`язку з її прийняттям дядьками ОСОБА_7 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_7 не встиг прийняти спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6 , то в порядку спадкової трансмісії (стаття 1276 ЦК України) право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємцями за законом другої черги після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Відповідно до частини другої статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно з частинами другою та третьою статті 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Оскільки ОСОБА_8 відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями п`ятої черги, про що свідчать наявні у справі докази, то відповідно до положень наведених норм матеріального права у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникло право на спадщину нарівні із спадкоємцями другої черги за законом, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у межах частки, яка належала ОСОБА_8 . Зокрема, остання мала право на спадкування 1/3 частки у спадковому майні, тому це право перейшло до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних частках, - по 1/6 частки за кожним.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки ОСОБА_8 відмовилась від спадщини на користь своїх синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а останні прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , а тому набули право на спадщину разом із позивачами за первісним позовом - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували наведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому суди не врахували, що внаслідок відмови ОСОБА_8 від спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули право на спадкування разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідних частках, прийняли спадщину.

Сукупним спірним спадковим майном, яким є майно, що за життя належало ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є таке майно: квартира АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 , автомобіль марки «CHERI AMULET», номерний знак НОМЕР_1 .

Тому, на задоволення вимог зустрічного позову за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (у межах заявлених ними вимог) необхідно визнати за кожним право власності на спадкове майно, а саме: за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

У зв`язку із задоволенням зустрічного позову підлягають зміні рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення первісного позову шляхом зменшення часток у праві власності на спадкове майно з 1/2 до 1/3 за кожним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, а тому відповідно до статті 412 ЦПК України підлягають:

у частині вирішення первісного позову, - зміні щодо обсягу задоволених вимог; зокрема, на часткове задоволення цього позову: за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності: на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 ;

за ОСОБА_2 визнати право власності: на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 .

у частині вирішення зустрічного позову, - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зустрічних позовних вимог, а саме, визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за кожним з них, право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасування та зміни рішень судів першої та апеляційної інстанцій, то з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений ними судовий збір. Так, за подання позовної заяви заявники сплатили по 727,62 грн кожен, за подання апеляційної скарги ОСОБА_4 сплатив 2148,62 грн судового збору, а за подання касаційної скарги ОСОБА_4 сплатив 11 459,32 грн судового збору.

З огляду на ступінь задоволення первісного та зустрічного позову з відповідачів підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору: по 727,62 грн на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та 6 457,28 грн на користь ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Михайлової Ольги Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати, ухвалити нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови, а резолютивну частину рішення суду першої інстанції - у такій редакції:

«Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 ;

визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 право власності на спадкове майно: на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № НОМЕР_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору з кожного, а саме, на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 727,62 грн та на користь ОСОБА_4 по 3 228,64 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко