КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року

справа №761/41907/18

провадження № 22-ц/824/3911/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» - Луцковича Станіслава Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року, постановленого під головуванням судді Фролової І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обгрунтувуння позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 09 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір прокату № 8611-Ф/2018, згідно якого відповідач передав позивачу в оренду автомобіль «Інфініті», державний номерний знак, НОМЕР_1 , у якого був незадовільний технічний стан.

Зазначає, у зв`язку із незадовільним саном транспортного засобу, під час руху 08 вересня 2018 року на 178 км А/Д Київ-Одеса у орендованого автомобіля відірвало колесо, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «БЛС» на користь ОСОБА_1 стягнуті за договором штрафи в розмірі 56800,00 грн. Стягнуто з ТОВ «БЛС» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду змінити , стягнувши з відповідача на користь позивача санкції у розмірі 84 400 грн, які були сплачені ОСОБА_3 , в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем списано з рахунку відповідача штрафи у розмірі 56 800,00 грн та 28 400,00 грн, докази стягнених коштів знаходять у відповідача.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що листом від 11.10.2018 року від АСК «ІНГО Україна» повідомлено, що автомобіль є втраченим та його відновлення є недоцільним. Вказує, що пунктом 7.7 Договору прокату передбачена матеріальна відповідальність наймача за будь-які пошкодження переданого йому транспортного засобу. Крім того, відповідно до п. 7.8.Договору наймач несе відповідальність за ризик випадкового знищення або пошкодження транспортного засобу. Зазначає, що експертний висновок ґрунтується на припущеннях. Вказує, що товариством передано у користування автомобіль у справному стані.

Також зазначає, що постанова Шевченківського районного суду м Києва, якою встановлено відсутність вини в діях ОСОБА_1 , не підтверджує вину ТОВ «БЛС».

Крім того, вважає стягнення моральної шкоди з відповідача необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження завдання такої шкоди позивачем не надано.

В судовому засіданні представник позивача подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні, представник відповідача подану ним апеляційну скаргу просив задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача виплаченої суми штрафу у розмірі 56 800 грн, суд першої інстанції виходив із відсутності вини наймодавця та наявності доказів щодо сплати позивачем грошових коштів у розмірі 56 800 грн.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 7 вересня 2018 року між відповідачем та позивачем укладено договір № 8611 - Ф/2018, відповідно до якого відповідач передає, а позивач приймає у строкове платне користування транспортний засіб Infinity FX 37, перелік і розмір оплати за користування якого вказані в договорі.

Згідно акту прийому - передачі автомобіля позивач прийняв у користування автомобіль.

8 вересня 2018 року ОСОБА_1 , рухаючись автодорогою Київ - Одеса в крайній правій смузі та керуючи автомобілем марки Infiniti днз НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металевий відбійник(а. с. 71).

Під час розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача захисник пояснив, що подія трапилась через несправність автомобіля. Вказував , що позивач, їдучи по рівній ділянці автодороги, не перевищував допустимої швидкості, автомобіль раптово став некерованим, а тому відбулось зіткнення з металевим відбійником.

Відповідно до Акту-повернення транспортного засобу від 08.09.2018 року сторони підтвердили втрату колеса автомобіля позивачем та відповідно до якого утримано заставу у розмірі 56800 грн, крім того, зазначено, якщо у разі визнання втрати транспортного засобу додатковий штраф складатиме 34 200 грн.

Відповідно до Висновку АСК «Інго» автомобіль Infinity FX 37днз НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка відбулась 08.09.2018 року, визнано втраченим та його відновлення є економічно недоцільним.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що йому надано послугу неналежної якості, оскільки за правовою природою договір прокату є договором про надання послуг, крім того позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» та ч 3 ст. 791 ЦК України.

Позивач вважає, що пошкодження транспортного засобу відбулося не з його вини, що автомобіль був несправний ще до підписання договору прокату.

Відповідно до ст. ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров`я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами.

Статтею 3 Закону визначено, що виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає її виробник. Будь-яка особа, яка ввезла на митну територію України продукцію з метою її продажу, передання в найм (оренду), лізинг або розповсюдження в будь-якій іншій формі в ході провадження господарської діяльності, відповідно до цього Закону несе відповідальність як виробник.

Відповідно до ч. 3 ст. 791 ЦК України капітальний і поточний ремонт речі здійснює наймодавець за свій рахунок, якщо він не доведе, що пошкодження речі сталося з вини наймача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду даної справи в суді першої інстанції представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, яка була задоволена судом та відповідно до якої зобов`язано ТОВ «БЛС» надати на огляд автомобіль Infinity днз НОМЕР_2 вказаним в ухвалі експертам.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17.07.2019 року повідомлено щодо неможливості надання висновку, у зв`язку із ненаданням експертам автомобіля для огляду.

Представником позивача надано суду висновок автотехнічного експертного дослідження № 13310/19 від 17.10.2019 року, відповідно до якого встановлено, зокрема, що найбільш вірогідною причиною втрати керованості автомобіля з технічної точки зору в даній дорожній обстановці на думку експерта могла бути несправність транспортного засобу; з технічної точки зору в діях водія автомобіля ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається і його дії у причинному зв`язку із виникненням пригоди не перебувають.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність вини в діях позивача та наявність дефекту в автомобілі, наданому позивачу за договором прокату.

Таким чином, ТОВ «БЛС», здійснюючи свою господарську діяльність, а саме надання транспортного засобу в прокат, яким завдано шкоди внаслідок наявності дефекту в автомобілі, повинен нести відповідальність як виробник.

Відповідно до Акту-повернення транспортного засобу з позивача на користь відповідача утримано заставу у розмірі 56800 грн, та зазначено щодо додаткового штрафу у розмірі 34 200 грн.

Відповідно до квитанцій ОСОБА_1 на користь ТОВ «БЛС» сплачено грошові кошти у розмірі 28 400 грн та 56 800 грн.

Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди, тому наявні підстави для стягнення з ТОВ «БЛС» на користь позивача грошових коштів, які були сплаченні останнім в рахунок застави та штрафу а, саме 85 200 грн (28 400 + 56 800), проте, оскільки позивачем в апеляційній скарзі заявлено вимоги щодо стягнення 84 400 грн , суд задовольняє вимоги щодо стягнення цієї суми.

Доводи апеляційної скарги представника ТОВ «БЛС» про те, що згідно акту прийому передачі від 07.09.2018 року позивач прийняв у користування справний автомобіль, про що свідчить підпис останнього на договорі, та посилання на ст. 767 ЦК України, якою встановлено обов`язок наймача перевіряти справність речі, колегія суддів відхиляє, оскільки для встановлення причин технічної несправності автомобіля судом було призначено автотехнічну експертизу, проте, відповідачем не надано експертам транспортний засіб для огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що власником автомобіля є інша особа, а тому відповідач не мав можливості надати експертам автомобіль, колегія суддів також відхиляє, оскільки договір прокату укладено позивачем саме з ТОВ «БЛС», а тому у останнього були наявні повноваження щодо надання автомобіля експертам на вимогу суду.

Посилання в апеляційній скарзі на п.п. 7.7, 7.8 Договору, відповідно до яких передбачено матеріальну відповідальність наймача за будь-які пошкодження транспортного засобу, а також відповідальність за ризик випадкового знищення або пошкодження транспортного засобу суд не відхиляє, оскільки саме наявність дефекту в автомобілі призвело до його знищення, що не можна вважатись випадковістю.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

В абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позовна заява не містить обґрунтування в чому полягає моральна шкода, та, відповідно, не надано доказів щодо її заподіяння.

Враховуючи викладене, у задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 84 400 грн, в іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» - Луцковича Станіслава Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» (місцезнаходження - 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) 84 400,00 грн та судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді