ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Херсон

справа № 658/1499/19

провадження №22-ц/819/411/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенка О.Є. від 28 листопада 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 30.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Зазначає, що пунктом 1.1.3.2.4 договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 526,527,530 ЦК України, відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Станом на 31.03.2019 року відповідач має заборгованості у розмірі 47422,51 грн, з яких: 0,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5591,69 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 36057,91 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 3038,50 грн нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 2234,41 грн штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором б/н від 30.08.2010 року та судові витрати в розмірі 1921 грн.

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.11.2019 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що враховуючи постанову Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №153/1334/16, суд зобов`язаний був встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. У зв`язку неявкою відповідача на стадії апеляційного розгляду позивач для об`єктивного вирішення справи просить взяти до уваги докази: довідку про відкриття рахунку, довідку про встановлення кредитного ліміту та виписку по рахунку. Зауважує, що відповідачем при укладанні кредитного договору було підписано довідку про умови кредитування, в якій визначені: базова відсоткова ставка, порядок нарахування пені, розмір штрафів. Судом не враховано, що відповідач не оспорює факту наявності у нього заборгованості по простроченій сумі кредиту. Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу однобічно, без встановлення дійсних обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач не з`явилась. З урахуванням положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_1 ..

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суду про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті тобто зобов`язання вважається виконаним добровільно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений відповідно до норм процесуального та матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.08.2010 року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. 29.08.2010 року ОСОБА_1 підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,30 днів пільгового періоду», в якій визначений строк щомісячних платежів, базова відсоткова ставка.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наданий банком кредитний договір не містить суми кредитування. Разом з тим, з доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що витрати клієнтом кредитних коштів складають 2061 грн 28 коп, а сума коштів внесених клієнтом на погашення заборгованості - 2 404 грн 91 коп., при цьому у наведеному розрахунку банк зазначив, що кошти клієнта розподілені на погашення заборгованості за тілом кредиту - 2230 грн 53 коп. та за простроченим тілом кредиту в сумі 112 грн 88 коп., 61 грн 50 коп по пені (штрафам), комісії / а.с.9-12/.

Отже, наведений банком розрахунок свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту, також у ньому зазначена нульова заборгованість за нарахованими відсотками.

Зазначене унеможливлює погодитися з доводами апеляційної скарги що відповідачем зобов`язання належним чином не виконано.

З`ясовуючи питання щодо розміру заявленої суми: 5591,69 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту при наявності вищенаведеного розрахунку та інформації, яка в ньому міститься, представник Банку пояснила, що ця сума складається з нарахованих та несплачених відсотків, які банком віднесені на тіло кредиту та за внутрішнім розпорядженням банку ця сума є простроченим тілом кредиту.

Зазначені пояснення та дії банку не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють кредитні правовідносини, а тому з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність заборгованості внаслідок добровільного його виконання.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не оспорює факту наявності у нього заборгованості за простроченим тілом кредиту є неспроможними, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача, яка ( відсутність) сама по собі не є підставою для висновку визнання заборгованості.

Відсутність заборгованості по тілу кредиту та за відсотками, недоведеність порушення умов кредитного договору унеможливлює задоволення позовних вимог, а тому доводи апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, наданих доказах та встановлених обставинах справи, внаслідок чого підлягають відхиленню.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення суду без змін.

У силу вимог ч.6 ст. 19 ЦПК України, справа є малозначною, а тому в касаційному порядку відповідно до с ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 367,374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як ухвалена у малозначній справі.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року

Суддя І.В. Склярська