Справа № 308/5931/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою просить: накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , кладову комірку № 2-18к; накласти арешт шляхом заборони відчужувати, передавати третім особам побутові речі, що підлягають поділу згідно з позовною заяви: двері міжкімнатні 10000 грн.; двері пластикові балконні 10000 грн.; кондиціонер та його монтаж 12000 грн.; спальний гарнітур 32000 грн.; два телевізора 25000 грн.; штори та тюль 7000 грн.; світильники 9000 грн.; сейф 1500 грн.; гідромасажний бокс 18000 грн.; тумба з умивальником 12000 грн.; дзеркало 7000 грн.; унітаз 5000 грн.; рушникосушка 3000 грн.; змішувачі 5000 грн.; пральна машина 12000 грн.; витяжка 3500 грн.; кухонна стінка 20000 грн.; газова плита 13000 грн.; мийка 6000 грн.; холодильник 16000 грн.; стіл обіденний з кріслами 13000 грн.; шафа-купе 20000 грн.; гладильна дошка 1000 грн.; сушка для одягу 300 грн.; чайник керамічний 500 грн.; ключниця 500 грн.; дозатори для мила (у ванну кімнату) 500 грн.; корзина для одягу 800 грн.; корзина для сміття 400 грн.; годинник 300 грн.; міксер 500 грн.; набір сковорідок 1500 грн.: набір каструль 4000 грн.; набір тарілок 3000 грн.; склянки, бокали, чашки 2000 грн.; набір столових приборів 2500 грн.; цукорниця салфетниця; цукерниця 1000 грн.; рушники 1000 грн.; ковдра 800 грн.; наматрацник 500 грн.; постільна білизна 1500 грн.; подушки 1000 грн.; ковдри 1500 грн.; килимки 800 грн.

Заяву про забезпечення позову позивачем мотивовано тим, що нею до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подано позов про поділ майна подружжя. Предметом поділу є житлова квартира АДРЕСА_2 , та побутові речі. Ціна позову складає 458700 грн. Зазначає, що вказане майно знаходиться у власності та користуванні відповідача. До житлової квартири він її не впускає, не дає можливості забрати навіть свої особисті речі. Відповідач та його родичі погрожують, що вона не отримає нічого. Зауважує, що на даний час відповідач вселив у квартиру свою сестру, яка там проживає і користується їхнім спільно нажитим майном з відповідачем та її особистими речами, а тому в неї є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо знищення майна, його пошкодження, відчуження або його передачі третім особам з метою його приховати.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що предметом позову в даній цивільній справі є: визнання за нею ОСОБА_1 право власності 1/2 частку житлової квартири АДРЕСА_1 ; визнання за нею ОСОБА_1 право власності 1/2 частку кладової комірки № 2-18 в будинку АДРЕСА_3 ; виділити їй у власність телевізор марки «Samsung» вартістю 15000 грн., пральну машину марки «LG» вартістю 12000 грн., холодильник 16000 грн., газову плиту 13000 грн., стіл обіденний з кріслами 13000 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дану заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки така не містить: обґрунтування необхідності забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення: інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заявник, подаючи заяву про забезпечення позову, просить накласти арешт на нерухоме майно майно, що належать відповідачу, та рухоме майно, шляхом заборони відчужувати останнє.

Проте, заява про забезпечення позову не містить відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову в зазначених заявником межах та спосіб, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами та доцільності накладення арешту на належне відповідачеві майно. Крім того, заявницею не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві, не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, зустрічне забезпечення це по суті гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів. Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

При цьому у принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі», ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Судом встановлено, що заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, а саме заявником не визначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Статтею 9 Конституції України регламентовано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Крім того, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

За таких обставин, ураховуючи імперативність положень ст. 151 ЦПК України щодо переліку даних, які має містити заява про забезпечення позову, заява позивача про забезпечення позову не може бути прийнята судом та розглянута по суті і підлягає поверненню заявниці на підставі положень ст. ст. 151, 153 ЦПК України, що не позбавляє сторону позивача права повторного звернення з відповідною заявою до суду, із належним дотриманням вимог ст. 151 ЦПК України щодо змісту та форми відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай