Справа № 930/2245/20
Провадження №2-о/930/142/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

23.09.2020 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління праці та соціального захисту населення Немирівської РДА Вінницької області, Брацлавський психоневрологічний будино-інтернат Вінницький обласний відділ соціального забезпечення, Управління праці та соціального захисту населення Липовецької РДА Вінницької області, Орган опіки та піклування при Липовецькій РДА Вінницької області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

В Немирівський районний суд надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління праці та соціального захисту населення Немирівської РДА Вінницької області, Брацлавський психоневрологічний будино-інтернат Вінницький обласний відділ соціального забезпечення, Управління праці та соціального захисту населення Липовецької РДА Вінницької області, Орган опіки та піклування при Липовецькій РДА Вінницької області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.3 ст. 294ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Під час вирішення питання про відкриття провадження судом встановлено наступне.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником не зазначено у заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України та не зазначено ідентифікаційний код юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованих осіб Управління праці та соціального захисту населення Немирівської РДА Вінницької області, Брацлавський психоневрологічний будино-інтернат Вінницький обласний відділ соціального забезпечення, Управління праці та соціального захисту населення Липовецької РДА Вінницької області, Орган опіки та піклування при Липовецькій РДА Вінницької області.

В порушення п. 8 ч. 3ст.175ЦПК України заява не містить інформації щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Також, в порушення ч. 3 ст. 297 ЦПК України заявником в заяві не зазначено жодних обставин, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на теперішній час та не надано жодних документів, які б підтверджували такі обставини, які в свою чергу є ключовими при вирішенні питання щодо визнання особи недієздатною, що в свою чергу передбачено ч. 1 ст. 39 ЦК України.

Консультативний висновок, який наданий заявником до заяви, є неналежної якості та нечитаємий, що унеможливлює ознайомитися з діагнозом викладеним лікарем.

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 25.05.1998 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Окрім цього, суддя звертає увагу, що відсутність викладу таких обставин та доказів, що їх підтверджують, позбавляє суддю можливості встановити наявність достатніх підстав про психічний розлад здоров`я фізичної особи необхідних для вирішення питання про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення її психічного стану, чого в свою чергу вимагає ч. 1 ст. 298 ЦПК України.

Фактично недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України.

Відтак, визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад».

Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Так, визнання фізичної особи недієздатною є по суті правовим оформленням змін психіки людини як явища, що виражає прояв сил природи незалежно від дій та усвідомлення особи.

Головним завдання суду при визнанні особи недієздатною є констатувати це явище та оцінити його з правової точки зору, тобто задовольнити заяву про визнання особи недієздатною чи відхилити таку заяву.

В свою чергу, ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В той же час, згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.02.2019 року № 088473, Протокол № 14 від 02.04.2018 року не можуть слугувати підтвердженням наявності у особи хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, оскільки з цього часу пройшов тривалий час станом на подання заяви до суду і наразі такі документи, не містять відомостей про час, з якого часу особа страждає на психічне захворювання, відсутність категоричного висновку щодо наявності в особи саме хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, а таких документівякі б підтверджували психічний стан ОСОБА_2 заявником не надано.

Відповідно ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до вимог ч.3,4,5 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Таким чином, клопотання учасника судового розгляду про призначення експертизи має містити перелік питань, з яких експерт має надати суду висновок, найменування закладу, якому слід доручити проведення експертизи, мотиви призначення експертизи.

Окрім того у прохальній частині наявне клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи, що також вказує на невідповідність звяви вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки вказана вимогах не зазначається у вимогах заяви.

Призначення експертизи, у відповідності до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, відноситься до способів забезпечення судом доказів.

Вказана вимога у відповідностідо діючих норм законодавства заявляється не в вимогах прохальної частини,а повиннабути викладена у Заяві про забезпечення доказів, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 116, 117, 183 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 182 ЦПК України, у випадках визначених цим кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Статтею 183ЦПК України встановлені вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які зокрема,мають містити повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), найменування суду, до якого вона подається; номер справи,прізвище та ініціали судді(суддів),якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом,та прохання заявника; підстави заяви (клопотання,заперечення); перелік документів та інших доказів,що додаються до заяви (клопотання,заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом, а також вони підписуються заявником чи його представником.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Долучені позивачем до позовної заяви копії письмових доказів належним чином не засвідчені відповідно до вимог Національного стандарту України, деякі копії взагалі не засвідчені. Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженогонаказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів Згідно з оригіналом, назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеному позовна заява містить копії письмових доказів та копії яких додано до заяви не завірені у встановленому законом порядку, а відтак позивачу слід надати суду належним чином завірені документи.

Таким чином заявнику необхідно зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, ідентифікаційний код юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованих осіб, надати докази щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, надати докази, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на теперішній час, подати клопотання про забезпечення доказів (призначення експертизи) відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 ЦПК України, завірити документи відповідно до вимог закону.

Тому суд, відповідно до ст. 185 ЦПК України вважає, що позовну заяву, (заяву) необхідно залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків.

Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 318, ч.4 - 6 ст. 259, ст. 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління праці та соціального захисту населення Немирівської РДА Вінницької області, Брацлавський психоневрологічний будино-інтернат Вінницький обласний відділ соціального забезпечення, Управління праці та соціального захисту населення Липовецької РДА Вінницької області, Орган опіки та піклування при Липовецькій РДА Вінницької області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна, залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 5 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену заяву.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Царапора