Єдиний унікальний номер: 378/927/20
Провадження № 2/378/282/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посиланням на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого його членами були його (позивача) батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_2 та він (позивач), які набули права власності на вказаний житловий будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках. 10 лютого 2000 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 012789, виданий на підставі рішення виконкому Полковницької сільської ради від 11 жовтня 1999 року за № 32 на земельну ділянку загальною площею 0,73 га, розташовану по АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,48 га, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадщину після смерті якого прийняв він (позивач), син померлого та спадкоємець за заповітом, посвідченим 28 травня 2008 року секретарем виконкому Полковницької сільської ради Бондар Л.М., за реєстром № 111, подавши 4 червня 2019 року до Ставищенської районної державної адміністрації заяву про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали до Ставищенської районної державної контори заяви про відмову від прийняття спадщини за законом. Вважає, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку як на майно колгоспного двору, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті останнього. Проте, реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 року проведена не була та інформація щодо державної реєстрації права власності на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня.

Вказаний житловий будинок загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 126650 гривень, розташований на приватизованій земельній ділянці.

Постановою державного нотаріуса Ставищенської районної державної нотаріальної контори від 21 серпня 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно вищевказаний житловий будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого.

Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті 6 грудня 2018 року ОСОБА_5 на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та право власності в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на 1/3 частину даного житлового будинку, загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 84433,33 грн.; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на 1/3 частину даного житлового будинку, загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 42216,66 грн.

Позивачі в судове засідання не прибули, в позовній заяві зазначили, що просять справу розглядати без їх участі (а.с. 3-8).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув. Ставищенська селищна рада про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 110), про причини неявки представника суд не повідомила.

Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду заявки, в яких не заперечили проти задоволення позову (а.с. 95, 98).

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали батьки позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_2 та позивач, які набули права власності на вказаний житловий будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках (а.с. 14-25, 27, 28).

10 лютого 2000 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 012789, виданий на підставі рішення виконкому Полковницької сільської ради від 11 жовтня 1999 року за № 32 на земельну ділянку площею,0,73 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,48 га, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144 (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 53 зв.).

Рішенням Ставищенського районного суду від 22 жовтня 2020 року встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Полковниче Ставищенського району Київської області є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До спадкового майна померлого належить: 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Проте, реєстрація права власності на який згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 13) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 61).

Відповідно до копії технічного паспорту (а.с. 31-34), висновку про ринкову вартість майна (а.с. 30) вказаний житловий будинок загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 126650 гривень розташований на приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться: погріб з шийкою «Б/пг», погріб з шийкою «В/пг», прибудова «а», тамбур «а1», прибудова «а3», прибудова «а4», літня кухня сарай - гараж «В-1», ганок «а2», колодязь питний № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, огорожа № 5.

З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 49-59) встановлено, що після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся позивач, син померлого - спадкоємець за заповітом, посвідченим 28 травня 2008 року секретарем Полковницької сільської ради за реєстром № 111. Спадкоємці за законом діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, звернулися до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці у померлого відсутні.

21 серпня 2019 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 12).

Полковницька сільська рада довідкою № 181 від 17 вересня 2020 року у відповідь на звернення позивача повідомила, що видача свідоцтв про право власності на ім`я померлого не передбачена (а.с. 21).

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, а позивач набув право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, як на майно колгоспного двору та на 1/3 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті 6 грудня 2018 року батька; ОСОБА_2 набула права власності на Ѕ частину вищезазначеного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, тому позов слід задовольнити.

Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати беруть на себе (а.с. 3-8), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1223 ч. 1, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 1,2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 6 грудня 2018 року батька ОСОБА_5 на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 84433 (вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять три) гривні 33 копійки.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 81,9 кв. метри, житловою площею 39,0 кв. метри, вартістю 42216 (сорок дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 66 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход