ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/2457/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Волчанова І.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2020 року про відмову у задоволенні скарги та ухвалу тогож суду від 5 червня 2020 року про скасування заходів забезпечення скарги по справі за скаргою ОСОБА_1 в особі адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Букацелі Світлани Ігорівни, заінтересована особа (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі адвоката Працевитого Г.О. на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І., заінтересована особа (стягувач): ТОВ «ОТП Факторинг України» - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, а саме: визнати незаконними дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в частині передання на реалізацію нерухомого майна, а саме: житлового будинку, за адресом АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , права користування на який мають діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без попереднього отримання дозволу органу опіки та піклування; зобов`язати державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в порядку п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг України» про скасування заходів забезпечення розгляду скарги задоволено.

Скасовано зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 335/14395/14-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором, яке було вжито ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2019 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг України» про скасування заходів забезпечення розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається. що ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С. І., заінтересована особа: ТОВ «ОТП Факторинг України», у які просив:

1. Визнати незаконними дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в частині передання на реалізацію нерухомого майна, а саме: житлового будинку, за адресом АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , права користування на який мають діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без попереднього отримання дозволу органу опіки та піклування;

2. Зобов`язати державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в порядку п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга обгрунована тим, що на виконання Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України».

У власності боржника ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок за адресом АДРЕСА_1 , в якому він, та члени його сім`ї, в тому числі й неповнолітні діти.

04.10.2019 року боржником ОСОБА_1 була подана заява до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про недопущення порушення прав неповнолітніх, які зареєстровані в вищезазначеному будинку, а саме щодо не передання будинку до примусової реалізації без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Як зазначає заявник скарги, 30.10.2019 року ним було виявлено, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства щодо захисту прав дітей, було передано на примусову реалізацію житловий будинок, права проживання в якому мають неповнолітні діти.

Заявник вважав, що дії державного виконавця є незаконними і суперечать вимогам п.28 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, п.3 розділу ІІ, п.8 розділу V Порядку реалізації арештованого майна.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя перебуває зведене виконавче провадження №53926976, у тому числі з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц від 01.02.2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2785646,02 грн..

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстровано на праві власності нерухоме майно, зокрема будинок АДРЕСА_1 .

30.07.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна, у тому числі вищезазначеного будинку.

Згідно відповіді від 20.08.2018 року вх. №15677/2 Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання осіб, за адресом АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей не зареєстровано.

24.06.2019 року, відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження та 02.09.2019 року отримано висновок про вартість арештованого майна.

01.10.2019 року державним виконавцем направлено до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна, у тому числі будинку АДРЕСА_2 .

10.10.2019 року до ВДВС від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла відповідь на запит про реєстрацію місця проживання осіб, за адресом АДРЕСА_1 , де зазначено, що з 19.09.2019 року зареєстровані неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 року зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №335/14395/14-ц до розгляду даної скарги, в зв`язку з чим, постановою державного виконавця від 05.12.2019 року зупинено вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задовоелнін скарги виходив з того, що оскаржуючи дії державного виконавця, боржник зазначав, що в будинку, на який звертається стягнення, зареєстровані права проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батьками є: дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батько: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; мати: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В такому випадку згода органу опіки та піклування на продаж житла, у якому зареєстрована дитина, але яке не належить її батькам, не потрібна. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №1612/2343/12.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири (будинку), ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Ані при розгляді справи у суді першої інстанції, ані при апеляційному розгляді заявник скарги не підтвердив наявність у нього прав представляти інтереси неповнолітніх дітей, не довідв на яких умовах вони вселилися у спірне житло після його обтяження.

За п. h ч.5.2 Договору іпотеки PCNL-201/046/2005 від 03.11.2005 року, укладений з ОСОБА_1 , протягом всього терміну дії договору іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний не прописувати (не реєструвати) права проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета Іпотеки, без попередньо отриманої на те письмової згоди Іпотекодержателя.

Всупереч умовам договору іпотеки, боржник зареєстрував сторонніх осіб у предметі іпотеки після ухвалення державним виконавцем постанови 30.07.2018 року про опис та арешт майна боржника.

.

Тож суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні законні підстави для закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», та відмовив у задоволенні скарги.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг України» скасував зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 335/14395/14-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором, яке було вжито ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2019 року.

Така ухвала суду є похідною від вирішення заявлених вимог скарги та не суперечить закону. Вона спрямована на виконання судового рішення, яке набуло чинності, а відтак не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2020 року та від 5 червня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков