єдиний унікальний номер справи 423/601/20
номер провадження 2/423/283/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №423/601/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації - Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, у якому просила суд позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити її опікуном малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити малолітньому ОСОБА_6 фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по ј частині від всіх видів доходу щомісячно з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до повноліття дитини.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка є рідною матір`ю відповідача ОСОБА_5 та бабусею малолітнього ОСОБА_6 . Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі тривалий час не цікавляться життям і здоров`ям дитини, не сприяють його розвитку, повністю самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини: не забезпечують сина необхідним харчуванням, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідач ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, неврівноважений, не завжди контролює свій емоційний стан. За місцем роботи та у побуті характеризується негативно. Відповідачка ОСОБА_3 має інвалідність за загальним захворюванням зору. За місцем проживання характеризується негативно. Вона постійно знервована, не завжди контролює свої емоції, вчиняє сварки з оточуючими, поводить себе дуже агресивно. Їй неодноразово лікарі пропонували звернутися за кваліфікованою психіатричною допомогою. Як зазначено у виписному епікризі лікаря-психіатра, ОСОБА_3 має діагноз «Легка розумова відсталість в стадії дебільності». Відповідачі за місцем проживання постійно вчиняють гучні сварки, внаслідок чого на виклик сусідів неодноразово приїздила швидка допомога і поліція. ОСОБА_7 перебував у стані постійно стресу. 09.06.2019 з невстановлених причин у домоволодінні відповідачів, де знаходилась і дитина, сталася пожежа. Однак пожежників, швидку і поліцію викликали сусіди, а відповідачі робили вигляд, що нічого не відбувається. Такими діями відповідачі ставлять під загрозу життя і здоров`я дитини. В будинку немає елементарних умов: відсутнє водопостачання, туалет, ванна. Підсобне господарство не ведеться. Подвір`я розташоване впритул до проїзної частини дороги, однак паркан відсутній, що, враховуючи неуважність до дитини, розсіяність відповідачів, також ставить під загрозу життя і здоров`я ОСОБА_8 . На цей час дитина проживає з бабусею і дідусем. Позивачка має задовільний стан здоров`я, працює та має дохід, позитивно характеризується за місцем проживання, має гарні побутові умови, веде підсобне господарство. Дитина відвідує дитсадок, позивачка постійно слідкує за її станом здоров`я, розвитком, вихованням, піклується про неї. У будинку для дитини створено всі необхідні умови. Батьки ОСОБА_8 ним не цікавляться, зокрема, його здоров`ям. Під час знаходження дитини у лікарні з ним перебувала позивачка, забезпечуючи належний догляд, харчування, ліки. Будь-яких перешкод відповідачам виконувати належним чином їх батьківські обов`язки ніхто не чинить, вони самі усунулись від їх виконання: матеріально дитину не забезпечують, її вихованням і здоров`ям не цікавляться, батьківської любові та турботи до сина не виявляють.

05.03.2020 до суду надійшла також заява відповідача ОСОБА_5 про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.66).

17.03.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.04.2020.

У зв`язку з нез`явленням сторін підготовче засідання відкладено на 09.06.2020.

09.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 14.07.2020.

10.07.2020 від представника відповідачки ОСОБА_3 надійшов відзив, у якому позов не визнано, оскільки відсутні докази ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків. Додані до позовної заяви свідчать про неприязні стосунки між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_3 , однак не доводять наявність винної поведінки батьків, яка може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Факт заперечення ОСОБА_3 проти позову також може свідчити про її інтерес до дитини (а.с.109-110).

Враховуючи відсутність поштового документа на підтвердження отримання відповідачкою копії ухвали про відкриття провадження, суд не вважає строк на подання відзиву пропущеним.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, у вступному слові зазначила, що у 2016 році відповідачі стали жити разом, народився ОСОБА_7 . Після народження дитини у пологовому будинку при виписці дитину матері не віддавали, посилаючись на її неадекватну поведінку. Приїхала мати відповідачки ОСОБА_3 , яка пообіцяла допомагати та контролювати стан матері, тому матір і дитину вписали разом. Однак мати відповідачки через два тижні поїхала. Коли дитина трохи підросла, ОСОБА_3 весь час тримала її у ліжечку, не давала пересуватися. У неї відсутнє почуття відповідальності щодо сина: що його треба годувати, слідкувати за ним. Коли ОСОБА_7 хворів, вона телефонувала, щоб його забрали. Дитина весь час була у памперсах, які ОСОБА_3 не міняла, що призвело до запалювальних процесів. Коли ОСОБА_8 виповнилось 1,5 роки, ОСОБА_3 вигнала чоловіка та сина з дому. Три місяці вони мешкали разом з позивачкою. ОСОБА_7 сильно хворів, однак мати відмовилась лежати з ним у лікарні. У лікарні м. Лисичанська з дитиною весь перебувала позивачка та її повнолітня донька ОСОБА_9 . Мати жодного разу не приїхала навідати ОСОБА_8 . Між відповідачами вдома постійні скандали, які супроводжуються биттям посуду. ОСОБА_3 топтала ногами дитячі суміші та харчування. Постійно викликається поліція. Мати била дитину, забирали його від неї з синцями по всьому тілу. У будинку відповідачів сталася пожежа, коли ОСОБА_7 був з ними вдома. Однак відповідачі пожежу навіть не помітили, хоча горіла вже веранда будинку. Дитині загрожує небезпека. ОСОБА_7 жив з батьками до 1 року 3 місяців, однак коли хворів його постійно віддавали позивачці. З жовтня 2018 року до цього часу дитина постійно проживає з позивачкою у її сім`ї. Дитина була дуже налякана, не доглянута, мала вади мови (заікання). Зараз дитина розвивається нормально, про батьків згадує дуже рідко. Батькам ніхто не перешкоджає виховувати дитину, спілкуватись з нею. Однак, батьки приходять до ОСОБА_8 дуже рідко, матеріально не утримують взагалі, хоча ОСОБА_3 отримує допомогу на дитину. Відповідач ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІІ групи за психічним захворюванням, однак він не агресивний. ОСОБА_3 дуже не врівноважена, агресивна.

Представник позивачки підтримала позов, підтвердила викладене у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з чоловіком у неї непрості стосунки, часті сварки. За той час, коли син жив разом з нею, вона робила все, щоб йому було добре. Визнала, що ОСОБА_7 мешкає з бабусею з жовтня 2018 року. Позивачка забрала дитину без її згоди. За два роки не вживала ніяких заходів, щоб забрати дитину до себе. Вона не била сина. Синці на ньому були, бо він впав з дивана. Спілкується з сином кожні вихідні, він показує їй свої іграшки. Соціальну допомогу на дитину двічі за 1,5 роки віддавала позивачці.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, позов визнав.

Представник третьої особи ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що до служби у справах дітей Попаснянської РДА неодноразово телефонували сусіди відповідачів, депутат міської ради з приводу того, що дитина страждає від сварок в сім`ї. Неодноразово виїжджали у сім`ю батьків та до бабусі. Запрошували їх на комісію. Мати не змогла пояснити нічого з приводу виховання ОСОБА_8 . Дитина мала сліди побиття. Зі слів сусідів, дитину батьки били неодноразово. Підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає доцільним в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав.

З урахуванням трирічного віку дитини, суд вважає недоцільним її опитування щодо позбавлення батьків батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14).

Відповідачі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2017 року Попаснянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується копією свідоцтва по шлюб (а.с.13).

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 08.09.2020, яке наразі не набрало законної сили, шлюб між відповідачами розірвано (а.с.159).

З жовтня 2018 року малолітній ОСОБА_6 постійно проживає у сім`ї позивачки разом з нею, дідусем та тіткою ОСОБА_9 , що визнано сторонами.

Позивачка є бабою малолітнього ОСОБА_6 , що підтверджується копією її паспорту, копією свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_5 (а.с.6, 11).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_11 : не забезпечує належного виховання, умов проживання, медичного догляду, матеріального забезпечення, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Окрім того, ОСОБА_5 надав нотаріально посвідчену заяву про відмову від виховання та утримання дитини, яка також свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків (а.с.22).

Відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_11 : не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначене підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також зазначеними нижче письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що працює вихователем Дошкільного закладу освіти №2, ОСОБА_17 виховується у її групі. Дитину в дитсадок привели батьки у 1,5-річному віці. Дитина була не доглянута, ним ніхто не займався. ОСОБА_8 не навчали самостійно їсти, користуватись дитячим горщиком. Він весь час перебував у памперсі, внаслідок чого статеві органи були в ранах, опрілостях. До них не можна було доторкнутися, щоб помити. Батьки, приводячи дитину, могли кринути на нього, смикнути. Реконмадації по догляду за дитиною ігнорували. Проходячи повз садка, вони навіть не підходили дізнатись як ОСОБА_7 . Коли приходили забирати, він ховався за вихователя, що свідчить про те, що його вдома ображають. Після того, як дитина стала проживати з бабусею, вона сильно змінилася. З`явилися необхідні у цьому віці навички. Дитина стала охайною, доглянутою, спокійною. ОСОБА_7 потребує більше уваги для розвитку, ніж інші діти. Зараз дитина розвивається відповідно віку. З радістю зустрічає діда, бабу. З батьками таких результатів не було б. Дитина з батьками пропаде. З того часу, як ОСОБА_7 став жити з позивачкою, батьки жодного разу не прийшли в садок, не цікавились дитиною. ОСОБА_7 ще не дуже добре розмовляє, однак часто говорить «баба», «деда», «ОСОБА_27». Слів «мама» і «тато» від нього не чути. Під час занять картинки з батьками він пропускає.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що є сусідкою позивачки, знає їх сім`ю давно. Після народження ОСОБА_18 не змогла з ним справитись, бо вона дуже нервова, загальмована, неадекватна, не має навичок догляду за дитиною. Бачила, як ОСОБА_19 спілкувалась з дитиною, ОСОБА_7 її не сприймає, не слухається. Коли ОСОБА_8 привезли від батьків, він був дуже наляканий, весь час кричав. Батьки весь свій час проводили в інтернеті, не дивились за ним. У бабусі ОСОБА_7 став спокійним, перестав заїкатися. Батькам перешкод у вихованні дитини ніхто не чинив, однак вони дуже рідко приходили до ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що є сусідкою позивачки, знає її сім`ю давно, на прохання позивачки періодично доглядає за ОСОБА_8 , коли всі на роботі, а дитсадок на карантині, тому знає про все особисто. Стверджує, що відповідачці ОСОБА_3 не можна віддавати ОСОБА_8 , бо це небезпечно для його життя. ОСОБА_20 періодично жив у бабусі. Батьки його віддавали, а потім ОСОБА_19 дзвонила і ОСОБА_8 їм відвозили. Останній раз його привезли у жахливому стані: він був весь у гематомах, по хребту звезені всі кісточки, на переніссі та під оком садна; він був дуже голодний, у батьків він декілька місяців не набирав вагу, бо недоїдав; багато пив, не міг напитися, ОСОБА_19 не давала йому пити. ОСОБА_7 був дуже наляканий, весь час смикався. Якось ОСОБА_7 місяць лежав у лікарні. ОСОБА_19 відмовилась з ним там перебувати. Зараз дитина розвинута, спокійна, набирає вагу. Батьки самоусунулись від виховання ОСОБА_8 , не займаються ним взагалі, він їм не потрібен. Перешкод у вихованні сина їм ніхто не чинить. ОСОБА_19 навідує сина з «пустими руками», щоб її не позбавили батьківських прав, бо їй це пояснили. Якось вона (свідок) доглядала ОСОБА_8 , прийшла ОСОБА_19 до сина. Провела з ним сім хвилин і сіла за комп`ютер. На зауваження, чому ж вона не спілкується з сином, вона ледве стрималася від сказу. ОСОБА_19 дуже агресивна щодо всіх оточуючих. Їй не можна робити зауваження, не погоджуватись з нею, інакше у неї зразу виникає неконтрольований спалах агресії. ОСОБА_19 знає з того часу, як вона з`явилась у сім`ї ОСОБА_21 . Коли ОСОБА_7 жив з батьками, був випадок, що у нього три дні висока температура, однак ОСОБА_19 уваги не звертала, ліків не давала. Коли ОСОБА_8 було 8 місяців, вона його, з її слів, наказувала: залишала самого у ліжечку. ОСОБА_7 дуже прив`язаний до бабусі, дідуся, тітки.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою позивачки, знає відповідачку ОСОБА_3 з часу її вагітності. Коли ОСОБА_8 було три місяці, позивачка ОСОБА_1 просила з ним посидіти 2 години, бо в ОСОБА_19 щось трапилось. ОСОБА_22 , була у шоці, бо всі ягодиці, генеталії були запалені, у кірочках, він був неспокійний. Вона має трьох дітей, тому розуміється на догляді. Потім сиділа з ОСОБА_8 , коли йому був один рік. Проблема була та сама. За ним не доглядали. Якось ОСОБА_7 захворів, був тривалий кашель. Мама не реагувала. Позивачка ОСОБА_1 почала його лікувати, звернулась до лікарів, виявили запалення легенів, покалали у лікарню. Мама категорично відмовилась лежати з дитиною та жодного разу до нього не приїхала. Їй це відомо, бо вона допомагала ОСОБА_1 , їздила з ними у лікарню. Спостерігала як батько необережно поводився з сином. Міг поставити окріп на край столу. Його треба контролювати, а ОСОБА_19 не може це робити. ОСОБА_7 ходить в одну групу дитсадка разом з її сином, вони товаришують. ОСОБА_7 не вмів самостійно їсти, весь час був у памперсах. Зараз ОСОБА_7 позитивно розвивається. Вона спілкується з ним майже щодня. Вже півтора року батьків біля дитини не бачить. Батьки дитиною не цікавляться, вона для них як іграшка, яку можна залишити саму. Залишити ОСОБА_8 з батьками для нього небезпечно.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що є сусідкою відповідачів та квартальною вулиць Пушкіна і Лермонтова м. Попасна, межують з відповідачкою ОСОБА_3 городами. ОСОБА_23 по АДРЕСА_2 , живе з 2014 року. ОСОБА_19 знущалась над дитиною, била її, дитина була вся в синцях. Уваги дитині не приділяла, вона весь час голодна, не помита. Дитина хоче їсти, кричить, а ОСОБА_19 реагує агресивно, розбила дитяче харчування об паркан. ОСОБА_19 агресивно кидається на всіх, намагалася побити і її (свідка) у відповідь на зауваження. Висловлюється нецензурною лайкою на малу дитину, все викидає з хати. До них часто приїжджає поліція, бо постійні сварки. ОСОБА_24 не саджає, господарством не займається. Умови для проживання дитини відсутні.

Згідно побутової характеристики відповідачка ОСОБА_3 мешкає по АДРЕСА_2 з чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 , зі слів сусідів сім`я характеризується негативно, постійно конфліктують з сусідами, не приймають участі у зборах вулиці, син через сварки постійно мешкає у бабусі ОСОБА_1 (а.с.27).

Згідно акту про пожежу від 09.06.2019 за місцем проживання відповідачів по АДРЕСА_2 пожежею знищено сарай та пошкоджено веранда на площі 6 кв.м., 3 вікна, дах сусіднього будинку (а.с.39-42).

З приводу перебування дитини у небезпечних умовах до служби у справах дітей Попаснянської РДА надано депутатське звернення квартальної ОСОБА_16 , а також заява дідуся дитини ОСОБА_25 (а.с.36-38).

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.02.2020, складеного депутатом Попаснянської міської ради Охрименко С.І., будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на праві власності, не облаштований (вода і туалет на вулиці), у будинку проживає ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_5 . Дитина ОСОБА_6 зі слів сусідів проживає з бабою і дідом (а.с.43).

Лікуванням дитини займається позивачка, що підтверджується наведеними показами свідків, а також копією листка непрацездатності та довідок про хворобу дитини, медичної карти дитини (а.с.35, 51-54).

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №731/а пульмонологічного відділення Луганської обласної дитячої клінічної лікарні підтверджується, що ОСОБА_17 , 2017 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 11.08.2019 по 23.08.2019 з приводу позалікарняної правобіної нижньодольової пневмонії з бронхообструктивним синдромом середньої тяжкості. Доглядали за дитиною у стаціонарі тітка та бабуся (а.с.46).

З копії виписного епікризу вбачається, що малолітній ОСОБА_6 перебував на лікуванні у дитячому відділенні з 14.06.2019 по 25.06.2019 з діагнозом: ОРВІ, гострий фарингіт. Рекомендовано консультація психіатра для мами (а.с.48).

З копії декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, щодо пацієнта ОСОБА_6 вбачається, що декларацію з лікарем укладено позивачкою (а.с.47).

Згідно виписного епікризу відповідачка ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у відділенні патології вагітних з 24.04.2017 по 05.05.2017. Консультована спеціалістами, в тому числі психіатром, яким призначено лікування та рекомендовано спостреження за місцем проживання (а.с.49).

При виписці з пологового віддлення Бахмутської ЦРЛ, згідно копії обмінної карти ОСОБА_3, рекомендовано консультацію психіатра за місцем проживання (а.с.50).

Малолітній ОСОБА_6 відвідує дошкільний заклад №2 з 21.01.2019, за час перебування у дитсадку його вихованням займалась бабуся ОСОБА_1 : приводила у садок та забирала, реагувала на прохання вихователя. Дитина завжди чиста, доглянута, має іграшки, які приносить з собою. Батьки дитини приходили рідко на початку прийняття дитини у дитсадок (а.с.34).

Зі скриншотів повідомлень у соціальних мережах, достовірність яких визнана відповідачкою ОСОБА_3 , вбачається наявність між сторонами неприязних відносин (а.с.58-65).

Аналізуючи наведені досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 під час проживання з нею дитини ухилялась від виконання батьківських обов`язків, не надаючи дитині належного догляду, виховання, харчування, лікування, забезпечення належного психоемоційного стану; за період проживання дитини у сім`ї позивачки відповідачка ОСОБА_3 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків у повному обсязі щодо утримання, виховання, догляду, лікування, навчання дитини, спілкування з нею.

Пояснення відповідачки про те, що сина забрали всупереч її волі, спростовуються показами свідків та поясненнями самої відповідачки про те, що забрати дитину за два роки не намагалась.

Також спростовується показами свідків посилання представника відповідачки на те, що відповідачці чинять перешкоди у спілкуванні з сином. Окрім того, відповідачка підтвердила, що вона безперешкодно приходила до сина.

З показів свідків вбачається, що відповідачка іноді навідувала ОСОБА_8 . Однак, з огляду на характер таких зустрічей, а також враховуючи наведені вище докази, які свідчать про ставлення матері до дитини, суд не вважає факт відвідування дитини таким, що свідчить про можливість виправлення ситуації її боку.

Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Наведеними вище фактами, які підтверджено доказами, зокрема ненадання належного харчування, будь-якого лікування хворій дитині, відмова доглядати дитину на стаціонарному лікуванні, незабезпечення належного гігієнічного догляду за дитиною, що призвело до погіршення фізичного стану дитину, доведено факт активної винної поведінки відповідачки ОСОБА_3 .

Суд також бере до уваги підтверджений показами свідків факт наявності у дитини синців та саден по всьому тілу, отриманих під час перебування з батьками. Цей факт також підтверджує відсутність безпечних умов проживання для дитини з батьками.

Виходячи з наведеного, а також з у рахуванням оцінки особистості відповідачки, поведінка якої характеризується вкрай негативно як дуже агресивна, неврівноважена та неадекватна, безвідповідальна щодо дитини, суд приходить до висновку, що змінити її поведінку в кращу сторону неможливо. Залишення дитини разом з матір`ю за таких обставин не відповідатиме інтересам дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи викладене вище, керуючись, ст. 182, 183, 191 СК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі ј частини всіх видів доходів з кожного з батьків, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 05.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про призначення позивачки опікуном дитини.

Так, згідно ст. 58, ч.3 ст. 60 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Органом опіки та піклування подання про призначення опікуна не подано, тобто передбачений законом порядок призначення опікуна не дотриманий.

Окрім того, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок призначення опікуна малолітньої особи органом опіки та піклування, в тому числі, на підставі такого, що набрало законної сили, рішення суду про позбавлення батьків батьківських прав.

У зв`язку з цим також є передчасною та безпідставною похідна позовна вимога про визначення місця проживання дитини за місцем проживання опікуна.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на користь особи або установи, де буде виховуватись дитина.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Керуючись ст. 150, 155, 164-167 СК України, .ст. 259, 263-265, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), третя особа: органу опіки та піклування Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області (місцезнаходження: 93300, Луганська область, м.Попасна, пл.Миру, 2, ), про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Попасна Луганської області, та ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кадіївка Луганської області, батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Попасна Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_5 , який проживає: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , особи з інвалідністю ІІІ групи, на користь особи або установи, де буде виховуватись дитина, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 05.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , особи з інвалідністю ІІІ групи, на користь особи або установи, де буде виховуватись дитина, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , у розмірі ј частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 05.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позовних вимог про призначення опікуном та визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено і проголошено 24.09.2020.

Суддя: І.В. Лизенко