Провадження №4-с/523/109/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участі секретаря - Щербан О.Д.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

старшого державного виконавця - Гуйван А.П.,

представника стягувача - Найденка К. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П., заінтересована особа: ОСОБА_3 , та просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15.10.2020 року з примусового виконання виконавчого листа №523/10864/18 у виконавчому провадженні №58417947 та зобов`язати старшого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі плати аліментів з урахуванням висновків суду.

В обгрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, що надав виконавцю довідку про заробітну плату та квитанції по сплаті аліментів з 30.08.2018 р. по 28.09.2020 р., однак зовсім не враховано сума аліментів, які боржник сплачував на особистий рахунок дитини протягом усього часу таких виплат за рішенням суду, про що була домовленість між батьками.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав повністю скаргу та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Гуйван А.П. заперечувала проти задоволення скарги, вказуючи на те, що розрахунок здійснено з урахуванням вимог закону.

Представник стягувача заперечував проти вимог скарги вказуючи на те, що ніяких домовленостей про перерахунок аліментів на рахунок сина не було. Сплачені кошти боржником це є ніщо іншим як кишенькові кошти дитині і ніяк не можуть враховуватися як аліменти. За рішенням суду ОСОБА_2 повинен був сплачувати на користь стягувача. Більше того, представник зазначив, що сторони не спілкуються вже протягом п`яти років, тому твердження ОСОБА_2 про домовленість не відповідає дійсності. Раніше стягувач не контролювала сплату аліментів через необхідність проходження свого лікування за кордоном.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавче провадження, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.10.2018 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по ј частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2018 р. і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На примусовому виконанні старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П. знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №523/10864/18 виданого 21.12.2018 р. Суворовським районним судом м.Одеси

Згідно з розрахунком заборгованість по аліментам у боржника ОСОБА_2 станом на 15.10.2020 року складає 24527,32 грн..

Як видно з наданих ОСОБА_2 квитанцій на рахунок сина він перераховував кошти, а саме, 2018 рік: серпень -398 грн., вересень -600 грн., жовтень-798 грн., листопад 400, грудень 800 грн.; 2019 р. : січень -0 грн., лютий 996 грн., березень 1497 грн., квітень 1550 грн., травень 1450 грн., червень 1450 грн., липень 1250 грн., серпень 1150 грн., вересень -1200 грн., жовтень 1200 грн., листопад 2698 грн., грудень- 1200 грн.; 2020 р. : січень- 2600 грн., лютий 1200 грн., березень 1200 грн., квітень- 1200 грн., травень-1200 грн., червень- 1200 грн., липень 590 грн.,серпень-600 грн., вересень- 700 грн.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до норми ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з вимогами ч.1,3 ст.71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що 18.02.2019р. стягувач ОСОБА_3 звернулася до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки боржником не надано належного доказу, який би підтверджував наявність домовленостей між сторонами про порядок перерахування аліментів, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, тому неврахування виконавцем представлених боржником квитанцій зі сплатою коштів на рахунок сина є правомірним не були зараховані в оплату аліментів за рішенням суду.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги скарги, з підстав викладених в ній, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.260,261,450,451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 22.12.2020 р.

Суддя: