Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1252/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Парій І.О.

з участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа: Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа: Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причина неявки суду невідома.

Представник Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Левадівською сільською радою Миколаївського району Одеської області від 30.05.2005 року та не виконують покладених на них обов`язків по утриманню та вихованню дитини, забезпечення її усестороннього, фізичного та морального розвитку (а.с.5).

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою не проживає.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13). Дівчинка проживає разом із бабусею ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до характеристика виконавчого комітету Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області ОСОБА_3 має малолітню доньку ОСОБА_5 , 2017 року народження та проживає разом із співмешканцем ОСОБА_6 (а.с.16).

Згідно характеристики виконавчого комітету Левадівської сільської ради Миколаївського району Одеської області ОСОБА_2 безробітній, тимчасово працює за наймом, займається веденням домашнього господарства. З 20.01.20196року не займається вихованням та утриманням доньки ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що створив власну сім`ю (а.с.17).

ОСОБА_1 являється ученицею 9 класу Левадівського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, дисциплінована учениця. За характером скромна, товариська, стримана, ввічлива, активна, комунікабельна (а.с.19). Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 участі у вихованні дівчинки не приймають. ОСОБА_1 піклується бабуся, ОСОБА_4 яка систематично відвідує батьківські збори та виховні заходи, купує навчальне приладдя та необхідні посібники.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до рішення від 25 грудня 2015 року Миколаївського районного суду Одеської області розірвано. (а.с.12).

29.10.2019 року ОСОБА_4 звернулася із письмовою заявою до Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав батьків відносно дитини у зв`язку із тим, що вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.11).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з п. 2 ч.1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно письмового висновку Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 28.11.2019 року № 01/01-44/2899 вбачається, що Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19,20).

Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку, що позов Органа опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа: Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканку АДРЕСА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_2 виданого Миколаївським РВ ГУМВС України в Одеській області 05 квітня 2011 року, мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_4 виданого Миколаївським РС ГУДМС України в Одеській області 02 березня 2016 року, мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання та виховання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь осіб або закладів, які будуть опікуватися дитиною. Стягнення аліментів розпочати з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29 листопада 2019 року.

Зобов`язати Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести до актового запису про народження № 3 від 30.05.2005 року складеного Левадівською сільською радою Миколаївського району Одеської області на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про позбавлення батьківських прав батьків.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О.Парій