Справа № 500/5174/19
Провадження № 2/946/2344/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м.Ізмаїл клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрон Шиппінг» про передачу справи іншому суду за належною підсудністю (юрисдикцією) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрон Шиппінг» про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2020 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ТОВ «Сітрон Шиппінг» про стягнення суми задоволений в повному обсязі, стягнуто з ТОВ «Сітрон Шиппінг» на користь ОСОБА_1 25000 доларів США страхового відшкодування та 18200 грн. судових витрат, та на користь держави 9194,55 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2020 року заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

02.07.2020 року представник ТОВ «Сітрон Шиппінг» надав суду клопотання про передачу справи іншому суду за належною підсудністю (юрисдикцією), а саме, Приморському районному суду м.Одеси. В обґрунтування клопотання зазначає, що позивачем не було визначено причин, на підставі яких зазначена справа за підсудністю підлягає розгляду саме Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області. Крім того, місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 65012, Одеська область, місто Одеса, вул.Осипова, буд.39, що перебуває у межах територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м.Одеси, який знаходиться за адресою: 65029, м.Одеса, вул.Балківська,33 (а.с.113).

Представник позивачки 08.09.2020 року (а.с.120-122) надав суду заперечення на клопотання представника відповідача, в яких вказав, що вимоги позову регулюються нормами спадкового, трудового та страхового права. Договір страхування це договір про надання послуг. В Законі України «Про захист прав споживачів» №1023 ХІІ вказано в Преамбулі, що «цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг … і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів ...». Стаття 1 цього Закону визначає терміни: п.3 «виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги», п.17 «послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб». Згідно п.6 ч.1 ст.4 Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Стаття 22 Закону встановлює, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Представник позивачки посилається на ч.ч.3,5 ст.28 ЦПК України, відповідно до яких позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Враховуючи викладене, вважає, що при вирішенні даної справи застосовується підсудність за вибором позивача.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Представник позивачки надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглядати справу у відсутність позивачки, просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи іншому суду за належною підсудністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглядати справу у його відсутність, просить задовольнити клопотання (а.с.119).

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Закон України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 р. № 1023-XII, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 19, 22 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відповідно до п. 6 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що застосування Закону України «Про захист прав споживача» до даних правовідносин, можливе лише у тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, спеціальні закони тощо).

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використана, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Як вбачається з вищевказаного позову, підставою звернення позивачки з вищевказаним позовом не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів» (позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених цим Законом), а є стягнення суми страхового відшкодування внаслідок страхового випадку, який не визнає відповідач, тобто саме виконання зобов`язань за договором страхування. А відтак, правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, регулюється Законом України «Про захист прав споживачів», а тому на них не поширюються положення ст.28 ЦПК України, як вказує представник позивачки.

У відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Сітрон Шиппінг», , є: 65012, Одеська область, місто Одеса, вул.Осипова, буд. 39.

Як вбачається з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.3 ст. 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи, що місцезнаходження відповідача ТОВ «Сітрон Шиппінг», , згідно з Витягом є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є: 65012, Одеська область, місто Одеса, вул.Осипова, буд. 39, що перебуває у межах територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м.Одеси, тому суд приходить до висновку про необхідність направлення цивільної справи за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.

Керуючись ст.ст.27, 31, 187, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрон Шиппінг» про передачу справи іншому суду за належною підсудністю (юрисдикцією) задовольнити.

Цивільну справу №500/5174/19 (провадження №2/946/2433/20) за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрон Шиппінг» про стягнення суми направити до Приморського районного суду м.Одеси за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П.Пащенко