Справа №613/1505/19 Провадження № 2/613/91/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Уварової Ю.В.,

за участю секретарів - Макушинської О.В., Семененко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку загального позовного провадження цивільну справу 613/1505/19, провадження № 2/613/91/20 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Хайнацька Г.М. до ОСОБА_2 , представник відповідача - адвокат Колєснік І.А. про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача витрати на проведення ремонту в сумі 172902.00 грн., покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті у 2011 році батька відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 під час перебування в Україні звернулась до позивача з проханням привести до ладу квартиру, в якій проживав батько, зробити ремонт та переселитись в спірну квартиру з дочкою, у зв`язку з чим в присутності свідків передала ОСОБА_1 ключі.

Позивач погодилась та приблизно за рік за власні кошти зробила в квартирі капітальний ремонт - провела опалення, облаштувала ванну кімнату, змінила підлогу, стелю, облаштувала дитячу кімнату.

Згідно зі звітом про оцінку вартості ремонту, витрати позивачки склали 172902.00 грн.

На сьогодні вони з дочкою продовжують проживати в квартирі, всі комунальні послуги сплачує саме ОСОБА_1 , дочка ходить в школу в ОСОБА_4 , стоїть на обліку у лікаря.

Кошти за ремонт ОСОБА_2 обіцяла повернути, ця домовленість була усна, однак позивач довірилась ОСОБА_2 , оскільки це її двоюрідна сестра.

В жовтні 2019 року відповідач приїхала в Богодухів, прийшла в квартиру, не попередивши про це, учинила скандал та сказала виселятись.

Кошти, витрачені позивачем на ремонт, відповідач повертати відмовляється, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача зазначену в позові суму коштів. Пояснила, що в цю суму включені витрати як на матеріали так і на оплату робот. Зазначила, що якби не домовленість між нею та відповідачем, вона б витратила ці кошти на придбання власного житла. Також додала, що усі роботи були погоджені з ОСОБА_2 .

Представник позивача вважала, що ОСОБА_1 вселилась до квартири на законних підставах - з дозволу та на прохання власника, та домовилась з ОСОБА_2 , що остання поверне їй кошти за ремонтні роботи в квартирі. Позивач добросовісно користується житловим приміщенням, сплачує комунальні послуги, витратила значні кошти на ремонт. У зв`язку з недобросовісною поведінкою відповідача, вона змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів в сумі, зазначеній у звіті. Тому з посиланням на положення ст.ст. 319, 322, 386 та 390 ЦК України просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не визнав. Пояснив, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3 . Наразі вона проживає на території Російської Федерації, у зв`язку із цим на її прохання за квартирою мала періодично доглядати її двоюрідна сестра - ОСОБА_1 .

Однак позивачка самовільно вселилась в квартиру, самовільно зробила в ній ремонт - без згоди та дозволу ОСОБА_2 та відмовляється виселятись добровільно. Матеріальне утримання квартири здійснює саме відповідач ОСОБА_2 , за її рахунок проводилася оплата житлово-комунальних послуг. ОСОБА_2 має намір переїхати на постійне місце проживання в Україну, де планує проживати у даній квартирі.

Вважав, що застосування норм Цивільного кодексу, на які посилається позивач, щодо права на залишення здійснених поліпшень, які неможливо відокремити, могло мати місце у разі укладення письмового договору найму та лише за згоди власника. За відсутності наведених умов - в задоволенні позову просив відмовити через їх недоведеність.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що чула телефонну розмову, під час якої двоюрідна сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 проживати в її квартирі, згодом вона віддала ключі, це було близько п`яти років назад. Квартира була у непридатному для проживання стані і свідок допомагала ОСОБА_1 робити ремонт. Була повністю замінена підлога, проведено опалення, поклеєні шпалери, тощо.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 ОСОБА_2 свідок бачила двічі - після поховання її батька та ще один раз. Раніше в квартирі проживав ОСОБА_7 - батько ОСОБА_2 , він зловживав алкогольними напоями, не дбав за житлом, звідти було чути неприємні запахи, квартира була в антісанітарному стані. ОСОБА_1 іноді приїздила до ОСОБА_3 , здійснила його поховання. Про домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо проживання в квартирі свідкові нічого не відомо, однак ремонт повністю робила ОСОБА_1 , зараз квартира у гарному стані, ОСОБА_1 проживає там разом з донькою.

Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились.

Суд, заслухавши вступні слова представників сторін, позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.2012 Богодухівською нотконторою, що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 35184462 від 15.08.2012 /а.с.14/.

У зазначеній квартирі проживає позивач ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою, яка ходить до школи в м.Богодухові, перебуває на обліку в Богодухівській ЦРЛ, що не заперечувалось сторонами, підтверджується показаннями свідків, довідками Богодухівського ліцею №3, Богодухівської ЦРЛ. Договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, що також не заперечувалось сторонами.

Зі звіту про оцінку вартості ремонту вбачається, що вартість ремонту, проведеного в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , складає 172902.00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст.778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч.4 ст.390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів правомірності свого вселення в квартиру позивача та доказів надання згоди власником квартири на проведення ремонтних робіт, як і доказів того, що власник квартири - відповідач ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відшкодувати витрати, понесені позивачем у зв`язку з ремонтом у належній їй квартирі.

Отже підстави для застосування положень як ч.4 ст.390 ЦК України так і положень ст.778 ЦК України у даній справі відсутні, скільки позивач не є ані наймачем квартири, ані добросовісним набувачем в розумінні положень цивільного кодексу.

Той факт, що договір найму між сторонами не укладався сторонами не заперечується, а сам факт здійснення позивачем ремонтних робот в квартирі без згоди власника не породжують у позивача права на відшкодування понесених витрат.

Щодо наданих суду квитанцій про оплату комунальних послуг, то ці докази жодним чином не впливають на наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, крім того у всіх квитанціях платником комунальних послуг зазначено саме ОСОБА_2 .

При цьому суд зауважує, що показання свідків не можуть бути належним та допустимим доказом ані правомірності вселення відповідача в квартиру позивача, ані наявності домовленості між сторонами щодо проведення позивачем ремонтних робіт з подальшим їх відшкодуванням відповідачем.

У зв`язку з викладеним підстав для задоволення позовних вимог - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 319, 383, 390, 778 ЦК України, ч. 6 ст. 259, 263-265, 274-279, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення виготовлено 28 вересня 2020 року.

СУДДЯ -