Справа № 236/2777/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сердюк Н.В.,

за участю секретаря - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, третя особа: орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, третя особа: орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.2-8).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ставки м. Лиман Донецької області померла ОСОБА_3 , рідна бабуся її сина - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 3,9240 га та 0,5426 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Лиманської міської ради Донецької області. Зазначені земельні ділянки належали на праві власності чоловіку ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 зазначені земельні ділянки фактично прийняла у спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом зі спадкодавцем, однак за життя не оформила своїх спадкових прав та померла. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її онук - ОСОБА_2 . При зверненні до нотаріальної контори ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім"я спадкодавця ОСОБА_3 . В зв"язку з чим позивачка просить визнати за її сином - ОСОБА_2 право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 70).

Відповідач - представник Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю Шуляченко І.О. (а.с. 69), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить розглянути справу без участі представника Лиманської міської ради, рішення ухвалити на розсуд суду, про що суду надала відповідну заяву (а.с.68).

Третю особу - орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 66), третьою особою не направлено свого представника для участі у судовому засіданні, заперечень проти позовних вимог позивача не висунуто.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ставки м. Лиман Донецької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 366 (а.с. 20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася із земельної ділянки (ріллі) площею 3,9240 га, кадастровий номер :06:000:0336, та земельної ділянки (пасовища), площею 0,5426 га, кадастровий номер :06:000:0791, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області, які належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 057531, виданий 30 серпня 2004 року на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 31 грудня 2003 року № 4/19-211 (а.с.25).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно наданої позивачкою копії сівдоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 1974 року, актовий запис № 61, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно положень статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після його смерті.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , про що був складений відповідний акт (а.с. 26).

Отже, ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка складалася із земельної ділянки (ріллі) площею 3,9240 га, кадастровий номер :06:000:0336, та земельної ділянки (пасовища), площею 0,5426 га, кадастровий номер :06:000:0791, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області, однак, за життя не оформила своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09 грудня 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного триторіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 834 (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із зазначених земельної ділянки (ріллі) площею 3,9240 га, кадастровий номер :06:000:0336, та земельної ділянки (пасовища), площею 0,5426 га, кадастровий номер :06:000:0791, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області, які належали ОСОБА_4 , та які ОСОБА_3 після смерті чоловіка фактично прийняла у спадщину.

Ринкова вартість зазначених земельних ділянок, розташованих на території Лиманської міської ради Донецької області, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартості земельних ділянок, виготовленого ФОП ОСОБА_6 , станом на 11 серпня 2020 року становить 135785 гривень (а.с. 29-44).

Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261).

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 151 (а.с. 11) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином позивача ОСОБА_1 .

Син позивачки - ОСОБА_2 є рідним онуком ОСОБА_3 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наданими позивачкою копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 , виданого 19 липня 1977 року, актовий запис № 37 (а.с.14), згідно з яким ОСОБА_7 є сином померлої ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 151 (а.с. 11), згідно з яким ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7 .

Згідно з наданою позивачкою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1027, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 22). Отже, його син - ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_8 у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Так, згідно повідомлення приватного нотаріуса Лиманського міського нотаріального округу Семенової І.М. від 03 вересня 2020 року, спадкова справа № 2/2020 після смерті ОСОБА_3 заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені ОСОБА_8 , поданої 03 січня 2020 року; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався. (а.с. 59).

31 липня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Лиманського міського нотаріального округу для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 . Однак, постановою приватного нотаріуса Лиманського міського нотаріального округу Семенової І.М. від 31 липня 2020 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки на ім"я померлої ОСОБА_3 (а.с. 24).

Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Так, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 057531, виданого 30 серпня 2004 року на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 31 грудня 2003 року № 4/19-211, земельна ділянка (рілля) площею 3,9240 га, кадастровий номер :06:000:0336, та земельна ділянка (пасовище), площею 0,5426 га, кадастровий номер :06:000:0791, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області, належать на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 25).

Оскільки документ, що підтверджує право власності померлої ОСОБА_3 на зазначені земельні ділянки, відсутній, ОСОБА_2 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися земельними ділянками, що входять до спадкового майна та належать йому в порядку спадкування.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силуст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статті 81 та 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірні земельні ділянки, розташовані на території Лиманської міської ради Донецької області, правомірно належали бабусі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, третя особа: орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на:

- земельну ділянку площею 3,9240 га, кадастровий номер :06:000:0336, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області;

- земельну ділянку, площею 0,5426 га, кадастровий номер :06:000:0791, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської (колишньої Краснолиманської) міської ради Донецької області,

в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ставки м. Лиман Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення виготовлений 22 вересня 2020 року.

Суддя -