"29" жовтня 2020 р.
Справа №642/4097/20
Провадження № 2/642/1334/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

представника позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначенням частки в спільному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась 13 серпня 2020 року до суду з позовом до відповідачів, просить визначити, що частка її матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:005:0004, становила 25/100, та визнати за нею- позивачкою - право власності на 25/100 часток вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, та своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Мати була власницею 25/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . 5 грудня 2009 року Харківською міською Радою Харківської області був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР № 132461, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1000 га за за адресою: АДРЕСА_1 , передана у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд співвласникам. На підставі мирової угоди від 19 грудня 2003 року, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.12.2003 між всіма співвласниками був визначений порядок користування земельною ділянкою площею 0,1000 га. Співвласниками вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є ОСОБА_4 - 47/100 частин, та ОСОБА_3 28/100 частин.

29 липня 2020 року державним нотаріусом Першої Харківської міської нотаріальної

контори Грошевою О.Ю. їй позивачці - було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 25/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , та в цей же день постановою № 2040/02-14 державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав на частину земельної ділянки за вказаною адресою з посиланням на те, що згідно з Державним актом на земельну ділянку вказана земельна ділянка належить власникам на праві спільної сумісної власності, та розмір спадкового майна встановити неможливо.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 185 ЦПК України, позивачці наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року після усунення недоліків відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивачки витребувано з Першої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 538/2019, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що жодних спорів з співвласниками будинку не існує, укладена мирова угода, частки визначені. Відповідачі погодились з позовом.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про відсутність заперечень та визнання позову, просили справу розглядати у їхньої відсутності.

За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідачів.

Суд, вислухавши представника позивачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та правовідносини сторін.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її матір`ю є ОСОБА_5 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб 8 серпня 1982 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка ОСОБА_8 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії спадкової справи № 538/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , направленої на ухвалу суду завідуючою Першої Харківської міської державної нотаріальної контори О. Цукановою, вбачається, що 23 вересня 2019 року з заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась її дочка- ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці відсутні.

29 липня 2020 року позивачка звернулась до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, а саме 25/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за вказаною адресою, що належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

29 липня 2020 року державним нотаріусом Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошевою О.Ю. їй позивачці - було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 25/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої Харківської міської нотаріальної

контори Грошевою О.Ю.№ 2040/02-14 відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що згідно з Державним актом на земельну ділянку вказана земельна ділянка належить власникам на праві спільної сумісної власності, та розмір спадкового майна встановити неможливо.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219756739 від 11.08.2020, право власності на 25/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину (р.№ 2-14454) від 22.11.1995 року, виданого 2 ХДНК, та мирової угоди від 19.12.2003, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.12.2003 було зареєстровано за ОСОБА_5 , та 29.07.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 50620, виданого 29 липня 20920 року Першою Харківської міською нотаріальною конторою, зареєстровано за ОСОБА_2 .

5 грудня 2009 року Харківською міською Радою Харківської області ОСОБА_5 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР № 132461, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:005:0004, передана у спільну сумісну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

На підставі мирової угоди від 19 грудня 2003 року, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.12.2003 частка ОСОБА_5 в праві власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, становить 25/100 частин, ОСОБА_4 - 47/100 частин, ОСОБА_3 28/100 частин, та між всіма вказаними співвласниками визначений порядок користування земельною ділянкою площею 0,1000 га .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали на адресу суду заяви, в яких зазначили про визнання обставин, викладених в позовній заяві позивачки. Підтвердили, що між співвласниками був визначений порядок користування земельною ділянкою, який не змінений до теперішнього часу, та вони не заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до положень ст. 529 ЦК України позивачка, як дочка померлої, є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.86 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.2 ст.89 Земельного Кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку

Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або за законом. Поділ спільної земельної ділянки з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачами не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між співвласниками сторонами справі - склався порядок користування земельною ділянкою та житловим будинком, який закріплено мировою угодою за затверджено ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова 19 грудня 2003 року.

Таким чином, спадкодавцю ОСОБА_5 на праві власності належало 25/100 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:005:0004, тому слід визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на вказану частину земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 81, 89, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:005:0004, становила 25/100.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 25/100 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:005:0004, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Л.Л. Шрамко