Номер провадження: 22-ц/813/1922/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/12877/18

Номер провадження: 22-ц/813/1922/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , до якої приєднався ОСОБА_2 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бабакова В.П. 18 березня 2019 року,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним уточненим у листопаді місяці позовом, в якому остаточно просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь нараховану за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року пеню по кредитному договору № 157/1-11 від 20.04.2011 року в розмірі 170 534,44 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 20.04.2011 року кредитного договору № 157/1-11 між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 (далі Кредитний договір) останній отримав кредит в розмірі 180 000,00 грн., строком до 19.04.2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 23% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 20.04.2011 року були укладені: 1) між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та позичальником ОСОБА_2 , в особі його представника ОСОБА_3 , іпотечний договір, за яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 ; 2) між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_3 договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність у повному обсязі у випадку невиконання зобов`язань позичальником.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 150 515,99 грн.; - заборгованість за відсотками за період з 11.09.2014 року по 01.06.2016 року 66 346,99 грн.; - пеня за виникнення простроченої заборгованості за період з 11.06.2015 року по 01.06.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року повернуто апелянтам.

04.10.2016 року на виконання вищевказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року судом були видані виконавчі листи.

У подальшому право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки було відступлено АБ «ПОРТО-ФРАНКО» до ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС», від ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» до ТОВ «ІН-ФАКТОР», від ТОВ «ІН-ФАКТОР» до ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

05.04.2018 року між ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ОСОБА_1 були укладені: 1) Договір про відступлення права вимоги, у тому числі за кредитним договором № 157/1-11 від 20.04.2011, укладеним між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 ; 2) 05.04.2018 року Договір відступлення права вимоги, у тому числі, за іпотечним договором від 20.04.2011 року.

Сума прав вимоги за кредитним договором відступлена йому станом на 05.04.2018 року і становить 582 206,76 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 150 515,99 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками на 05.07.2016 року 66 725,34 грн.; - заборгованість за неустойкою станом на 25.07.2017 року 364 965,43 грн..

24.05.2018 року та 07.09.2018 року на адресу позичальника та поручителя були направлені повідомлення-вимоги про виконання умов кредитного договору та повернення заборгованості, які залишились без виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року по справі замінено стягувача за виконавчими листами, виданими судом 04.10.2016 року.

Відповідно до п. 8.2 кредитного договору, за порушення строків оплати кредиту, процентів за користування кредитом, передбачених договором комісій, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ним нараховано пеню за прострочення сплати боргу за тілом кредиту та відсотками за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року (157 днів), що загалом складає 170 534,44 грн. (Т. 1, а. с. 1 4, 73 74).

ОСОБА_3 , не визнавши вищевказаний первісний позов, у листопаді 2018 року звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним: 1.1) договір відступлення права вимоги від 05.07.2016 року до ТОВ «Альянс Фінанс»; 1.2) договір відступлення права вимоги від 23.08.2016 року до ТОВ «ІН ФАКТОР»; 1.3) договір відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп»; 1.4) визнати недійсним договір відступлення права вимоги до ОСОБА_1 ..

ОСОБА_3 обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги тим, що на підставі постанови Правління НБУ № 610 «Про віднесення ПАТ «АБ «ПОРТО-ФРАНКО» до категорії неплатоспроможних» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 року прийнято рішення № 103 про запровадження тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду та тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «ПОРТО-ФРАНКО».

14.01.2015 року від тимчасової адміністрації було отримано листа про те, що Договори факторингу про відступлення права вимоги за іпотечними договорами та договорами застави, що були укладені за період з 16.01.2014 року по 27.08.2014 року між Банком та ТОВ «Топ Фінанс», зокрема № 2, де боржником за кредитним зобов`язанням був ОСОБА_2 , було визнано нікчемними.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн..

Згодом, згідно договорів відступлення права вимоги за кредитним договором, право вимоги за кредитним договором переходило спочатку до ТОВ «Альянс Фінанс» за договором відступлення права вимоги від 05.07.2016 року, потім до ТОВ «Ін Фактор» за договором відступлення права вимоги від 23.08.2016 року, потім до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за договором відступлення права вимоги, потім до ОСОБА_1 за договором відступлення права вимоги від 05.04.2018 року.

Вказані договори відступлення права вимоги слід вважати договорами факторингу. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, яка є фінансовою операцію, а на її здійснення повинна бути ліцензія.

При здійсненні первинного договору відступлення права вимоги від Банку до ТОВ «Альянс Фінанс» останнє діяло без ліцензії, внаслідок чого цей договір є недійсним. Недійсність першого договору відступлення права вимоги тягне за собою недійсність послідуючих договорів відступлення права вимоги, зокрема і договору між ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 132 - 141).

Протокольною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року (Т. 1, а. с. 180 181) зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

15.03.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача про залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_3 та підтримку у повному обсязі позовних вимог до ОСОБА_2 .. Справу просив розглянути за відсутності позивача (Т. 1, а. с. 189).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без розгляду (Т. 1, а. с. 194).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто (Т. 1, а. с. 196).

Сторони у судове засідання суду першої інстанції не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав суду першої інстанції заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позову.

Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Справу розглянуто судом першої інстанції у заочному порядку.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором №157/1-11 від 20 квітня 2011 року за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року в розмірі 170 534,44 грн., з яких: пеня за основним боргом 118 155,05грн.; - пеня за простроченими відсотками 52 379,39грн..

Заочне рішення суду мотивовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 157/1-11 від 20.04.2011р. між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_2 , останній отримав кредит в розмірі в розмірі 180 000,00грн. та зобов`язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 23% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 19 квітня 2021 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016р. по справі №522/15037/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 259 763,59 грн., яка складається із: - 150 515,99 грн. - заборгованість за кредитом; - 66 346,99 грн. - заборгованість за відсотками за період з 11.09.2014 року по 01.06.2016 року; - 42 900,61 грн. - пеня за виникнення простроченої заборгованості за період з 11.06.2015 року по 01.06.2016 року. Рішення набрало законної сили.

04 жовтня 2016 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси судом було видано виконавчі листи.

В подальшому право вимоги за кредитним договором було відступлено на підставі наступних договорів: - між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» №19 від 05.07.2016 року; - ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» від 23.08.2016 року, ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

05 квітня 2018р. між ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ОСОБА_1 був укладений Договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Сума прав вимоги за кредитним договором № 157/1-11 від 20 квітня 2011 року станом на 05.04.2018 року складала 582 206,76 грн., з них: - 150 515,99 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; - 66 725,34 грн. - заборгованість за простроченими процентами станом на 05.07.2016 року, а також 364 965,43 грн. - заборгованість за неустойкою станом на 25.07.2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року по справі № 522/15037/15 замінено стягувана за виданими 04.10.2016 року Приморським районним судом м. Одеси виконавчими листами по справі № 522/15037/15 з АБ «ПОРТО- ФРАНКО» на ОСОБА_1 ..

Наявність та розмір заборгованості за основним боргом та відсотками встановлено рішенням суду по іншій справі, у зв`язку із чим не підлягає додатковому доказуванню.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитом, з останнього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати заборгованості за період з 01.05.2018 року по 05.10.2018 року в розмірі 170 534,44 грн., з них: - 118 155,05 грн. пеня за основним боргом; - 52 379,39 грн. пеня за простроченими відсотками.

Розрахунок пені судом перевірений та відповідає нормам ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушує права позивача як кредитора на отримання пені, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню (Т. 1, а. с. 191 192).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року (Т. 2, а. с. 13) відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , від 15.04.2019 року (Т. 1, а. с. 223 229) про скасування заочного рішення.

ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить вищевказане заочне рішення суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заочне рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 2, а. с. 16 20).

Апеляційна скарга була подана безпосередньо до апеляційного суду - 27.08.2019 року (Т. 2, а. с. 16 - 20).

28.08.2019 року автоматизованою системою документообігу суду, у передбаченому ст. 14 ЦПК України порядку, для розгляду справи визначено суддю-доповідача Заїкіна А.П., суддів членів колегії Погорєлову С.О., Таварткіладзе О.М. (Т. 2, а. с. 35).

28.08.2019 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу (Т. 2. а. с. 35). У зв`язку із надходженням апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду справу терміново було витребувано із суду першої інстанції (Т. 2, а. с. 36).

Справа надійшла до апеляційного суду - 10.09.2019 року (Т. 2, а. с. 39).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.09.2019 року відкрите апеляційне провадження (Т. 2, а. с. 40 41).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.09.2019 року закінчено підготовку справи до розгляду апеляційним судом. Справу призначено до розгляду на 28.11.2019 року (Т. 1, а. с. 42).

20.09.2019 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі з тих підстав, що оскарженим рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта (Т. 2, а. с. 50 51).

18.11.2019 року до апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу (Т. 2, а. с. 52 54).

28.11.2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 (Т. 2, а. с. 64 66).

28.11.2019 року розгляд справи було відкладено на 12.03.2020 року (Т, 2, а. с. 69 70).

03.12.2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (Т. 2, а. с. 74), а 16.01.2020 року додаткові обґрунтування до клопотання про закриття апеляційного провадження (Т. 2, а. с. 78).

12.03.2020 року було розпочато розгляд апеляційної скарги, оголошено у судовому засіданні перерву до 16.04.2020 року (Т. 2, а. с. 83-85).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року було прийнято заяву ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 (Т. 2, а. с. 87-88).

13.03.2020 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшло клопотання про повернення заяви ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 (Т. 2, а. с. 90-91).

16.04.2020 року розгляд справи було відкладено, за заявою сторін у зв`язку із запровадженням карантину, на 16.07.2020 року (Т. 2, а. с. 120).

16.07.2020 року, о 10 годині 49 хвилині, через канцелярію до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М. (Т. 2, а. с. 129 131).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М. (Т. 2, а. с. 133 139).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.07.2020 року витребувано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу №522/15037/15-ц за позовом ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (заочне рішення по справі увалено суддею ОСОБА_4 28.07.2016 року) (Т. 2, а. с. 140 146).

Між тим, під час подальшого апеляційного розгляду справи, а саме 25 листопада 2020 року, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про відмову від позову, в якій позивач просить постановити ухвалу про прийняття відмови ОСОБА_1 від позовних вимог.

В обґрунтування вимог заяви про відмову від позову ОСОБА_1 послався на приписи статей 49, 206, 373 ЦПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення, призначеного на 26.11.2020 року, розгляду справи.

Вказане клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішенні питання щодо відмови ОСОБА_1 від позову, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи та розглянути заяву ОСОБА_1 про відмову від позову за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про відмову від позову, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини другої статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статтей 206, 207, 373 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині (пункт третій частини першої статті 374 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи заяву ОСОБА_1 про відмову від позову, колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову від позову, визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 49, 206, 255, 367, 368, 373, 389, 390, ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Відмову ОСОБА_1 від позову - прийняти.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе