Провадження № 2/643/1393/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою , що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі ордеру на житлове приміщення №066475 від 22.07.1988 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (син), володіють ізольованою квартирою АДРЕСА_1 . На даний час зазначена квартира належить до житла державного житлового фонду.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторно виданим про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2019.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міст Харкова від 20.04.2019 та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.10.2019, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 11.05.1993 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 06.09.2002 року.

Вбачається, що реєстрація місця проживання дитини здійснена з порушенням, адже дитина зареєстрована майже за шість років до власного народження, що є неприпустимим та призводить до порушення прав позивача на якого покладено зайвий тягар зі сплати комунальних та інших платежів.

Рішенням Московського районного суду міста Харків від 11.11.2015, ухваленим по справі №643/16206/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , шлюб, укладений 07.03.2008, між ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №210 - розірвано. Судовим рішенням також встановлено, що сторони не підтримують шлюбні стосунки вже три роки.

Таким чином, зважаючи на те, що на даний час донька позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 за іншою адресою, ніж квартира позивача, та враховуючи, що шлюбні відносини батьки не підтримують три роки і реєстрація місця проживання дитини здійснена з порушенням позивач вважає ,що існують об`єктивні підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився , свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення №066475 від 22.07.1988 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (син), володіють ізольованою квартирою АДРЕСА_1 . На даний час зазначена квартира належить до житла державного житлового фонду.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторно виданим про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2019 року виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлянні юстиції у Харківській області ,актовий запис № 16074 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міст Харкова від 20.04.2019 року та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.10.2019 року , у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 11.05.1993 року; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 06.09.2002 року.

Рішенням Московського районного суду міста Харків від 11.11.2015, ухваленим по справі №643/16206/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , шлюб, укладений 07.03.2008, між ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №210 - розірвано. Судовим рішенням також встановлено, що сторони не підтримують шлюбні стосунки вже три роки.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за місцем реєстрації більше 3-х років .

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка в спірному житловому приміщенні не проживає понад шість місяців без поважних причин, особистих речей в квартирі не має, перешкод в користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинить.

Відповідно до вимог статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців, що відповідно є підставою для зняття її з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України , суд-

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою , що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.