Дата документу 16.09.2020
Справа № 334/4134/20
Провадження № 2-о/334/210/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт, що заявник є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 23.11.1976 року зроблено актовий запис № 2741 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилась в Україні у місті Запоріжжі 09.07.1976 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 06.09.2019 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2741 від 23.11.1976 року. Актовий запис про моє народження на той час було проведено Жовтневим РАЦС м. Запоріжжя Української радянської соціалістичної республіки.

Її батько ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а через рік, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла також і її мати ОСОБА_3 ,.

Оскільки на час смерті батьків (зокрема матері) ОСОБА_1 виповнилося лише 13 років, за заявою її рідної сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Рішенням Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів № 133/3 від 16.05.1991 року її сестру ОСОБА_4 було призначено опікуном.

На час призначення опіки з 04.02.1987 року по 12.01.1993 року, заявник зі своєю сестрою ОСОБА_4 , проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з 01.09.1984 року по 20.06.1991 року ОСОБА_1 навчалась у «Допоміжній школі-інтернаті № 2» м. Запоріжжя, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. І. Сікорського, 267, відрахована була як випускниця школи, що підтверджується Довідкою № 114 від 03.09.2019 року, виданою директором КЗ «Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 2» ЗОР (теперішня назва навчального закладу) ОСОБА_5 .

Коли ОСОБА_1 виповнилось 16 років, вона звернулася до паспортного столу з метою отримати паспорт громадянина України, але на той час були відсутні бланки паспортів громадянина України, у зв`язку із чим його своєчасно не отримала.

На той час ОСОБА_1 проживала зі своєю сестрою, яка була її опікуном, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме з 11.02.1993 року по 31.01.1995 року. Там було зареєстроване їхнє місце проживання.

Стосунки із сестрою почали погіршитися, і коли ОСОБА_1 виповнилось 18 років, сестра продала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., після чого поїхала жити до Ізраїлю, а її залишила жити на вулиці.

Весь цей час до сьогодні ОСОБА_1 проживає без паспорту, тому як своєчасно не змогла його отримати, хоча має свідоцтво про народження. За ці роки вона намагалась отримати паспорт громадянина України як громадянка колишнього СРСР, хоча і не отримувала паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, тому як на час розпаду СРСР була неповнолітньою, проте народилась у місті Запоріжжі і завжди проживала на території України, жодного разу не виїхавши за кордон.

17.11.2009 року ОСОБА_1 . Центром обліку бездомних осіб, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Рекордна, 9-а, було видано посвідку бездомної особи.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, проте їй було надано письмову відповідь за вих. № 2313-1970/2313.1-19 від 22.10.2019 року, якою відмовлено в оформленні паспорту громадянина України з тієї підстави, що вона не в повному обсязі подала документи та інформацію, які необхідні для оформлення та видачі паспорту, оскільки її особу встановлено, але не встановлено належність до громадянства України, у із чим їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року.

Після цього ОСОБА_1 у листопаді 20119 року звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, і рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/7746/19 від 10.06.2020 року її заяву було задоволено та встановлено факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 24.08.2991 року постійно проживала на території України з неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як законний представник (опікун) останньої.

Рішення суду про встановлення факту що заявник є саме ОСОБА_1 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 23.11.1976 року зроблено актовий запис № 2741 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , необхідне їй для отримання паспорту громадянина України в Дніпровському районному відділі у м. Запоріжжі Управлінні державної міграційної служби України у Запорізькій області.

28.07.2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження по справі.

Заявник та її представник адвокат Кошліченко Н.В. в судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні надала пояснення, з яких вбачається, що належність до громадянства України ОСОБА_1 підтверджена рішенням суду № 334/7746/19 , але необхідно встановити особу.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК(ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК(ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Пунктом 1 «Порядку провадження за заявами і поданням з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин, що досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Оформлення паспорта громадянина України (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Статтею 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлено, що у разі,якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксується час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Якщо особу не буде ідентифіковано проводиться процедура встановлення особи.

Окрім цього, пунктом 10 Порядку провадження за заявами і поданням з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, передбачено перелік документів, які необхідно надати заявникові для встановлення належності до громадянства України, а саме: Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.

Судом встановлено, що згідно долученої до заяви копії свідоцтва про народження (виданого повторно 06.09.2019 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2741 від 23.11.1976 року. Актовий запис про народження на той час було проведено Жовтневим РАЦС м. Запоріжжя Української радянської соціалістичної республіки), ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі УРСР та її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 114, виданої 03.09.2019 року директором Комунальним закладом «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» ЗОР К. Нечипоренко Брінер Н.М. з 01.09.1984 року по 20.06.1991 року навчалась у «Допоміжній школі-інтернат № 2».

Як вбачається з актового запису про смерть № 5218, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та актового запису про смерть № 8083, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя № 133/3 від 16.05.1991 року, ОСОБА_4 було призначено опікуном неповнолітньої ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення про взяття на облік бездомних осіб № 274 від 17.11.2009 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі обліку бездомних осіб, як особа, яка не має постійного місця проживання .

22.10.2019 року заявник звернулася до Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з заявою про видачу паспорту.

Листом за вих. № 2313-1970/2313.1-19 від 22.10.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні паспорту громадянина України з тієї підстави, що вона не в повному обсязі подала документи та інформацію, які необхідні для оформлення та видачі паспорту, оскільки її особу встановлено, але не встановлено належність до громадянства України, у із чим їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/7746/19 від 10.06.2020 року встановлено юридичний факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року законного представника (опікуна) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в неповнолітньому віці постійно проживала на території України.

В процесі розгляду заяви ОСОБА_1 судом були досліджені письмові документи, які містять фотокартки заявника, а саме посвідчення про взяття на облік бездомних осіб № 274 від 17.11.2009 року, та довідку № 114, видану 03.09.2019 року директором Комунальним закладом «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» ЗОР К. Нечипоренко, які підтверджують факт того, що заявник є ОСОБА_1 , у зв`язку із чим суд задовольняє заяву про встановлення юридичного факту .

Керуючись ст.ст.4 ,5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268,273, 293-294, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що заявник є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 23.11.1976 року зроблено актовий запис № 2741 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.