Справа № 336/687/20
Пр. № 2/336/1344/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

5 лютого 2020 року позивач звернувся до суду с позовом про зміну розміру аліментів на утримання матері дитини.

В заяві зазначив, що на підставі рішення Шевченківського районного суду від 07.12.2018 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку позивача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття, а також кошти на утримання відповідача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач визнав позов, оскільки на час вирішення цієї справи не мав інших утриманців. Проте рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2019 року, яке набрало законної сили, задоволений позов до нього його матері - ОСОБА_4 - пенсіонера за віком - про стягнення на її користь аліментів у розмірі ј частини заробітку позивача, починаючи з 6 лютого 2019 року безстроково. Таким чином, з його заробітної плати утримується 75 % на виконання рішень суду про стягнення аліментів. У зв`язку із змінами в майновому стані позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються на користь матері дитини, з ј частини до 1/20 частини його заробітку.

Ухвалою судді від 27.03.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались.

В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася з невідомих причин, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність не надала.

За згаданих обставин суд у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про проведення заочного судового розгляду без участі відповідача.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з таких міркувань.

Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку позивача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття, а також кошти на утримання відповідача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача до досягнення дитиною трирічного віку (а. с. 11-12).

Підстави для збільшення або зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів внормовані статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З наведних положень сімейного законодавства і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що підставою для зміни розміру аліментів може стати зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При розв`язанні позову суд враховує надані позивачем фактичні дані про те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів відбулися зміни в майновому стані позивача, з якого рішенням суду стягнуто аліменти на утримання непрацездатної за віком матері (а. с. 14).

Вказані обставини є самостійною підставою для зміни розміру аліментів в бік його зменшення.

Окрім того, суд враховує, що право жінки, що не перебуває у шлюбі з чоловіком, встановлене ст. ст. 84, 91 СК України, не кореспондується з обов`язком чоловіка надавати таке утримання, на відміну від обов`язку утримання дитини, який є безумовним.

Наведені положення свідчать про право чоловіка порушувати питання про зміну розміру аліментів в залежності від зміни його майнового стану.

Погоджуючись з ґрунтовністю вимоги, що заснована на констатації згаданих змін в матеріальному стані, суд бере до уваги і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України).

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх доходів позивача будуть домірною сумою як майновому стану позивача, так і потребі матері сина сторін в утриманні до досягнення сином трирічного віку.

Так як стягнення аліментів є триваючим способом захисту права, вирішуючи питання про час, з якого належить присуджувати змінені аліменти, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вказана норма спрямована на захист права стягувача аліментів, які є запорукою забезпечення утримання дитини та її матері (батька).

На відміну від наведеного положення закону стаття 192 СК України такого припису не містить, що дає підстави зробити висновок про початок стягнення аліментів у зміненому розмірі від дня набрання рішенням законної сили.

Підтвердженням такого висновку суду є зміст роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом якого аліменти, у новому розмірі, визначеному у відповідності до ст. 192 СК України, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене суд вважає на необхідне ухвалити про початок стягнення аліментів у зміненому розмірі з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 84, 91, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягнуті рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року, з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на її утримання з ј частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/10 частину заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Решту вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива