Справа № 639/5728/16-ц
Провадження № 2/639/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Єрьоміна А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/5728/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідно до якої вона просила суд:

-Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на користь позивача завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 778, 33 грн., пов`язану з ненаданою послугою поштового зв`язку;

-Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн., пов`язану з ненаданою послугою поштового зв`язку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 лютого 2016 року у поштовому відділенні № 1 по вул. Хрещатик, 22, Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» було прийнято цінний лист із вкладенням в нього трьох великих пакетів документів на адресу Європейського суду з прав людини. Маса листа 0, 300 кг., оголошена вартість листа 500, 00 грн. За послуги з доставки листа позивачем було сплачено 207, 77 грн, в тому числі 146, 09 грн. за масу листа, 27, 05 грн. за оголошену вартість листа. При оформленні листа позивач також придбала конверт вартістю 1, 56 грн.

На думку позивача, відповідач повинен був повідомити її про отримання адресатом листа, однак інформації про отримання листа позивач так і не отримала, у зв`язку з чим вважає, що її право, як споживача послуг було порушене.

Позивач зазначає, що їй було завдано матеріальної шкоди у розмірі 778, 33 грн. (оплата послуг поштового зв`язку 277, 77 грн. + оголошена вартість листа 500, 00 грн. + вартість конверту - 1, 56 грн)

Окрім того, позивачу було завдано моральної шкоди у зв`язку з тим, що було порушено її конституційне право на звернення до міжнародного суду за захистом своїх прав.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Відповіднодо Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2016 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Срокіну І.І.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до УДППЗ «Укрпошта» про захист прав споживачів. Призначено справу до судового розгляду.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задоволено частково.

Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення рішення по справі.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено УДППЗ «Укрпошта» вчиняти певні дії, а саме: знищувати у системах поштового зв`язку будь-яку інформацію про рух та місцезнаходження поштового відправлення від 29.02.2016 р. (відповідно до чеку № VA010725344UA), в тому числі про склад поштового відправлення.

Зобов`язано УДППЗ «Укрпошта» вилучити у своїх базах всю інформацію про рух та місцезнаходження поштового відправлення від 29.02.2016 р. (відповідно до чеку № VA010725344UA), в тому числі про склад поштового відправлення та зберігати цю інформацію до закінчення розгляду справи.

У задоволенні клопотання про зобов`язання УДППЗ «Укрпошта» надати суду належним чином засвідчену копію інформації про рух та місцезнаходження поштового відправлення від 29.02.2016 р. (відповідно до чеку № VA010725344UA) відмовлено.

18 серпня 2016 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшли заперечення від представника відповідача, у яких вони просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що міжнародне поштове відправлення № VA010725344UA прийняте 29.02.2016 року у відділені поштового зв`язку Київ 1 (м. Київ, вул. Хрещатик, 22) та відправлене 01.03.2016 року за місцем призначення.

Відповідно до накладної, відправлення № VA010725344UA було належним чином оброблене 29.02.2016 року та запаковане до мішка для пересилання.

Згідно з системою службового розшуку, відправлення № VA010725344UA було прийняте 29.02.2016 року і після проходження необхідних етапів обробки та сортування 01.03.2015 відправлене з місця міжнародного поштового обміну Дирекції оброблення та перевезення пошти (ДОПП) Цех 2 РІ-2 за межі України.

Згідно з відкритою он-лайн системою розшуку поштових відправлень Track it Online відправлення 03.03.2016 року прибуло до країни призначення, а 04.03.2016 року вручене за належністю.

Таким чином, на думку представника відповідача, ним було належним чином виконано свої обов`язки з обробки та передачі відправлення до установи міжнародного обміну та його пересилання до країни приймання.

ЗгідноРозпорядження в.о. керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09.2016 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Срокіної І.І. та відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2016 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Іванову І.В.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Іванової І.В. Призначено до розгляду в судове засідання.

26 вересня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова від представника відповідача по справі надійшли доповнення до заперечень, у яких він зазначає, що листом Дирекції оброблення та перевезення пошти від 23.08.2016 року № 16-02-819 надано інформацію про те, що 01.03.16 року при розпакуванні страхового мішка № НОМЕР_1 із ВПЗ-1 м. Києва від 29.02.16 року виявлено приписане загальним рахунком відправлення з оголошеною цінністю № VA010725344UA, яке приписане до накладної №77777..50848 та подане на митний контроль.

01.03.16 року після завершення митного оформлення та отримання від інспектора митниці дозволу на подальше пересилання відправлення з оголошеною цінністю № VA010725344UA приписане до накладної CN16 зароблене у мішок та у кількості 3-х речей, у сформованій депеші S.A.L. №46 Руассі (Франція) завантажено в автомобіль і загальній кількості 207 речей доставлено в дільницю обміну авіапошти.

02.03.2016 року о 05 год 00 хв. в загальній кількості 9 речей мішки депеші S.A.L. №46 передані вантажнику ДП МА «Бориспіль» Євтушенку (відтиск особистого штампу №85) для завантаження в літак, що виконував рейс PS 127 Київ-Париж.

Розписка за здану пошту отримана повністю, без заперечення.

За інформацією пошукової Інтернет-системи відправлення з оголошеною цінністю №VA010725344UA 03.03.16 року прибуло до країни призначення, 04.03.16 року передано кур`єру для вручення та 04.03.16 року вручено.

21 лютого 2017 року від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення за позовом, у яких вона зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що лист та вкладення до нього надійшли на адресу, яка була зазначена у листі Європейський суд. Позивач зазначає, що вона направляла лист з вкладеннями до нього, однак усі документи, які надає відповідач стосуються лише листа, а не вкладень, тому не можливо встановти чи були доставленні адресату вкладення до листа.

13 листопада 2017 року від представника відповідача надійшли додаткові заперечення проти позову, в якій він зазначає, що Укрпошта несе відповідальність за проходження міжнародного відправлення тільки на території України. За інформацією пошукової Інтернет-системи відправлення з оголошеною цінністю №VA010725344UA 03.03.16 року прибуло до країни призначення, 04.03.16 року передано кур`єру для вручення та 04.03.16 року вручено. Отже, позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

ЗгідноРозпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи відповідно до п.п. 2.3.13, 2.3.17, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п. 5.4, 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповіднодо Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.

Справу вирішено розглянути в порядку спрощеного провадження. Призначено справу до розгляду в судове засідання.

Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.01.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи відповідно до ч.7 ст. 33 ЦПК України, ч. 9 ст. 31 КАС України, п.п. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.17, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п. 6.2, 8.2, 8.3, 8.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповіднодо Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2019 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Справу вирішено розглянути в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено до розгляду в судове засідання.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

ПостановоюХарківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідносупровідного листа Харківського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 18 листопада 2019 року.

Відтак, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року, для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Призначено справу до розгляду в судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення на її адресу судових повісток.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечував.

Відповіднодо частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність цивільної справи за її позовом у суді, оскільки вона знайомилася з матеріалами цивільної справи, заявляла відводи, з`являлась у судове засідання.

Однак, враховуючи те, позивач вже неодноразово не з`являється у судове засідання, то суд розцінює вказані дії позивача ОСОБА_1 , як зловживання нею її процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду вказаної цивільної справи за відсутністю позивача, оскільки 12 грудня 2019 року розпочався розгляд справи по суті (у відповідності до ст. ч. 3 ст. 217), усі докази вже були надані сторонами по справі, а факт заінтересованості позивачем цивільною справою суд сприймає, як підтримання нею її позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні до встановлено, що 29 лютого 2016 року у поштовому відділенні № 1 у м. Києві по вул. Хрещатик, 22, Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» було прийнято від ОСОБА_1 цінний лист з зазначенням отримувача - «Європейський суд», маса листа склала 0, 300 кг., оголошена цінність листа 500, 00 грн., номер поштового відправлення №VA010725344UA, що підтверджується фіскальним чеком. (а.с. 4)

За направлення вказаного листа позивачем було сплачено вартість послуг з відправки у розмірі 207, 77 грн. (яка складається з 146, 09 грн. - за масу та 27, 05 грн. - за цінність). (а.с. 4)

Окрім того, позивачем було сплачено 1, 56 грн. вартість конверту. (а.с. 4)

Позивач зазначає, що вказаний лист не було доставлено на адресу Європейського суду, у зв`язку з чим, було порушено її права як споживача послуг.

Згідно преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. (п.3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п. ч. 1 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Відповідно до п. 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, користувач послуг поштового зв`язку має право:

на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку;

звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду;

оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок - приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій.

Послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Поштові відправлення - листи, поштові картки, бандеролі, секограми, дрібні пакети, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, посилки, прямі поштові контейнери, оформлені відповідно до законодавства України.

Лист - поштове відправлення у вигляді поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа, розміри і масу якого встановлено відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі Правила),

оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів.

До міжнародних поштових відправлень належать:

поштові картки - прості, рекомендовані;

листи - прості, рекомендовані;

поштові відправлення з оголошеною цінністю;

бандеролі - прості, рекомендовані;

відправлення для сліпих - прості, рекомендовані;

дрібні пакети - рекомендовані;

мішки "M" - рекомендовані;

посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю;

відправлення "EMS";

згруповані поштові відправлення з позначкою "Консигнація".

Поштове відправлення з оголошеною цінністю - реєстровані лист, бандероль, посилка, прямий контейнер, які приймаються для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником. (п. 2 зазначених Правил)

Поштові відправлення, поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). (п. 12 Правил)

Поштові відправлення пересилаються наземним, водним або повітряним видом транспорту чи комбіновано. (п. 16 Правил)

Міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін.

Реєстровані міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання лише до країн, перелік яких та умови приймання поштових відправлень визначені у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень, що формується операторами поштового зв`язку на підставі відомостей Міжнародного бюро Всесвітнього поштового союзу. (п. 23 Правил)

Міжнародні поштові відправлення, що переміщуються через митний кордон України, пред`являються операторами поштового зв`язку митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення. (п. 39 Правил)

Для пересилання дрібних пакетів, мішків "M", міжнародних посилок, міжнародних відправлень з оголошеною цінністю, відправлень "EMS" відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

У разі подання для пересилання фізичною особою в міжнародних поштових відправленнях товарів, сукупна вартість яких перевищує суму, визначену законодавством, приймання здійснюється у порядку та на умовах, встановлених законодавством для юридичних осіб. (п. 70 Правил)

Поштові перекази, посилки, листи чи бандеролі з оголошеною цінністю, а також прямі контейнери, згруповані поштові відправлення з позначкою "Консигнація", відправлення "EMS", міжнародні поштові відправлення з оголошеною цінністю, дрібні пакети, мішки "M" видаються адресату за умови пред`явлення ним документа, що посвідчує особу, або уповноваженій ним особі за умови пред`явлення нею документа, що посвідчує особу, та відповідної довіреності, засвідченої в установленому законодавством порядку. (п. 104 Правил)

Оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом. (п. 129 Правил)

Як вбачається з матеріалів справи, міжнародне поштове відправлення № VA010725344UA прийняте 29.02.2016 року у відділені поштового зв`язку Київ 1 (м. Київ, вул. Хрещатик, 22) та відправлене 01.03.2016 року за місцем призначення.

Відповідно до накладної, відправлення № VA010725344UA було належним чином оброблене 29.02.2016 року та запаковане до мішка для пересилання. (а.с. 31)

Згідно з системою службового розшуку, відправлення № VA010725344UA було прийняте 29.02.2016 року і після проходження необхідних етапів обробки та сортування 01.03.2015 відправлене з місця міжнародного поштового обміну Дирекції оброблення та перевезення пошти (ДОПП) Цех 2 РІ-2 за межі України. (а.с. 32-33, 34)

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року при розпакуванні страхового мішка № НОМЕР_1 із ВПЗ-1 м. Києва від 29.02.16 року виявлено приписане загальним рахунком відправлення з оголошеною цінністю № VA010725344UA, яке приписане до накладної №77777..50848 та подане на митний контроль. (а.с. 49, 58)

01.03.2016 року після завершення митного оформлення та отримання від інспектора митниці дозволу на подальше пересилання відправлення з оголошеною цінністю № VA010725344UA приписане до накладної CN16 зароблене у мішок та у кількості 3-х речей, у сформованій депеші S.A.L. №46 Руассі (Франція) завантажено в автомобіль і загальній кількості 207 речей доставлено в дільницю обміну авіапошти. (а.с. 56, 57)

02.03.2016 року о 05 год 00 хв. в загальній кількості 9 речей мішки депеші S.A.L. №46 передані вантажнику ДП МА «Бориспіль» Євтушенку (відтиск особистого штампу №85) для завантаження в літак, що виконував рейс PS 127 Київ-Париж. (а.с.55)

Згідно з відкритою он-лайн системою розшуку поштових відправлень Track it Online відправлення 03.03.2016 року прибуло до країни призначення, а 04.03.2016 року вручене за належністю. (а.с. 35-37, 50-54)

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом було достовірно встановлено, що Поштове відправлення №VA010725344UA, яке було направлене позивачем ОСОБА_1 29 лютого 2016 року у поштовому відділенні № 1 у м. Києві по вул. Хрещатик, 22 було доставлено на адресу адресата Європейського суду та вручене за належністю - 04.03.2016 року.

Будь-яких належних та достовірних доказів на спростування зазначених обставин позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем у справі було надано позивачу ОСОБА_1 послугу з поштового зв`язку, яка у повній мірі відповідає положенням Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270.

Що стосується посилань позивача на те, що відповідач надав докази лише щодо направлення листа, а не додатків до нього, то суд знаходить їх безпідставними, оскільки позивачем по справі було направлено на адресу Європейського суду поштове відправлення з оголошеною цінністю у склад якого входили додатки та якому було присвоєно номер відправлення - №VA010725344UA. Будь-яких доказів, що додатки направлялися окремо від листа позивачем надано не було.

Враховуючи те, що листу разом з додатками було присвоєно єдиний номер поштового відправлення, яке, як було встановлено судом, було вручене адресату, то суд приходить до висновку, що лист разом з зазначеними позивачем додатками було доставлено на адресу Європейського суду.

Що стосується вимог позивача стосовно відшкодування моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки судом не було встановлено жодних порушень з боку відповідача, як виконавця послуг з поштового зв`язку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта», місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 22.

Повний текст рішення складено 11.02.2020 року.

Суддя В. В. Труханович