КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Лапчевської О.Ф., Коцюрби О.П.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника ПАТ «Мостобуд» - Салашної Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.,

у цивільній справі №752/13182/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління механізації Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и л а:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління механізації Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Так як відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 08 лютого 2017 року порушено справу про банкрутство відносно ПАТ «Мостобуд».

Не погодившись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив ухвалу скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилаючись на те, що провадження у справі про банкрутство порушено щодо ПАТ «Мостобуд», у той час як відповідачем у даній справі є інша юридична особа - Управління механізації ПАТ «Мостобуд». Крім того, зазначав, що справа перебувала на розгляді суду понад два роки, протягом яких питань щодо порушення юрисдикції спору не виникало.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні позивач підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, так як відносно відповідача господарським судом порушено справу про банкрутство.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, закон який їх регулює.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону України № 4212-VI від 22 грудня 2011 року в ч. 4 ст. 10 визначив, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Указана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, яким визначено, що господарським судам підвідомчі справи у всіх майнових спорах з вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, зокрема у спорах про стягнення заробітної плати.

Зазначені зміни вступили в дію з 19 січня 2013 року.

Таким чином, п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з 19 січня 2013 року встановили юрисдикцію господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо всіх майнових спорів з вимогами до боржника у такій справі.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 14 лютого 2018 року по справі № 456/20/16-ц, постанові від 26 червня 2018 року по справі № 372/3584/16-ц, у постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 333/2242/16-ц, постанові від 29 травня 2019 року по справі № 1609/6645/12.

У статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року, який набрав чинності 21 жовтня 2019 року законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи

У ході розгляду справи судом першої інстанції об`єктивно встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017 року, порушено справу № 910/24323/16 про банкрутство ПАТ «Мостобуд».

Відтак, даний спір в силу зазначених вище норм законодавства підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що позов пред`явлено до іншої особи - Управління механізації ПАТ «Мостобуд», яке не перебуває у процедурі банкрутства, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки як вбачається з відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління механізації є відокремленим підрозділом ПАТ «Мостобуд».

Згідно з ч. 6 ст. 55 ГК України суб`єкти господарювання мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

З аналізу указаної норми права вбачається, що відокремлені підрозділи юридичної особи діють від її імені та не є окремими юридичними особами, з огляду на що порушення справи про банкрутство відносно ПАТ «Мостобуд» створює такі самі правові наслідки й для Управління механізації ПАТ «Мостобуд».

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі, не передаючи справу на розгляд Господарському суду міста Києва, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача, оскільки ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено обов`язок суду передати відповідну справу на розгляд господарського суду лише у тому випадку, якщо справа про банкрутство боржника була порушена після відкриття провадження у справі з майновими вимогами до такого боржника.

Як вже зазначалося вище, справа про банкрутство щодо ПАТ «Мостобуд» була порушена у лютому 2017 році, у той час як з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише у червні 2018 року.

За таких обставин, провадження у справі підлягало закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про тривалість перебування на розгляду у суді першої інстанції даної справи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності передбачених законом підстав для закриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: