Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9533/19 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П.

у цивільній справі №296/9533/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її утримання аліментів у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, як дружині, з якою проживає дитина до трьох років, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з 14.07.2012 по 04.06.2019 вона і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, під час проживання в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_6 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019, що набрало законної сили, дітей залишено на проживання з нею і вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на їх утримання. Позивач вважає, що на підставі вимог ч.4 ст.184 СК України, вона як дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від батька дітей до досягнення молодшою дитиною трьох років. Відповідач є фізично здоровою та працездатною людиною, інвалідом не являється, непрацездатних батьків на утриманні не має і працюючи неофіційно, отримує достойну заробітну плату, у зв`язку з чим має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2020 року у задовленні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що не має можливості працювати,оскільки доглядає за дитиною, а відповідач має частину квартири, автомобіль і роботу. Відповідачем не надано доказів, що він не працює чи перебуває на обліку як безробітний. Вважає, що відповідачем не доведено неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу та не надано доказів на пітвердження інших осбтавин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а тому, на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно відмовлено у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Поилається на те, що на даний час не має доходів, які б давали можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, забезпечувати себе та сплачувати аліменти на утримання дружини.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скаргі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 14.07.2012 по 04.06.2019 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04.06.2019 (а.с.11-13).

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2019, що набрало законної сили, дітей залишено на проживання з матір`ю і вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на утримання дітей по 1 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має можливості надавати таке утримання.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Проте в даному випадку суд помилково вважав, що відповідач не має можливості утримувати дружину. Так, матеріали справи свідчать про те, що будь-якого обмеження до працевлаштування відповідач не має. Отже, якщо відповідач працездатний але не працює, це не свідчить що він не спроможний утримувати дружину. Інших утриманців, крім їхніх спільних дітей, у відповідача немає. Заочне навчання відповідача не обмежує його можливості працевлаштуватися.

Разом з тим, право позивачки на таке утримання є абсолютним, оскільки вона позбавлена можливості забезпечувати себе у зв`язку із доглядом за дітьми.

Крім того, за обставин справи спірний період утримання є короткотривалим на на даний час вже закінчився, оскільки дитині ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося три роки.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивачки.

У зв`язку з цим та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК на відповідача також слід покласти обов`язок сплатити судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 червня 2020 року скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. щомісяця аліментів на її утримання, починаючи з 26 вересня 2019 року по 30 березня 2019 року включно, та на користь держави 1921 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: