Провадження № 2/234/1187/20
12 березня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді -Демидової В.К.,
при секретарі Воропаєвої Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Обставини справи:
26 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яку мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На час укладання договору купівлі продажу вказаної квартири, у ній були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які з 2015 року по теперішній час у вказаній квартирі не проживають, однак з реєстраційного обліку не знімаються. На даний час вона не має можливості оформити субсидію, що ставить її у скрутне матеріальне становище та утворює перешкоди у користуванні квартирою.
Тому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13 січня 2020 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відкрито в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 27 лютого 2020 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали та про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).
Як вбачається з договору купівлі продажу квартири від 11 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Задорожним Д.В., витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
З акту комітету мікрорайону № 4 Краматорської міської ради вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 2015 року по теперішній час .
Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 2015 року по теперішній час, у зв`язку з чим, їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 266, ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.9, 150, 155 ЖК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.К.Демидова