МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ОДЕСИ
_____________________________________________________________________
Номер провадження№ 2/521/292/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м.Одеса

Малиновський районний суду м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач Одеська міська рада

відповідачі : ОСОБА_1

Державний реєстратор Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко Оксана Сергіївна

третя особа: АТ «Райффайзен Банк Аваль»

предмет позову : приведення об`єкта самочинного будівництва, скасування свідоцтва про право власності та рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 року Одеська міська рада звернулась із позовом про приведення об`єкта самочинного будівництва, розташованого в АДРЕСА_1 в попередній стан, скасування свідоцтва про право власності від 18.09.2014 року, серія №26973863 та рішення державного реєстратора від 18.09.2014 року (індексний номер 15883490) про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідачем ОСОБА_1 здійснені будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення за адресою вищевказаною адресою шляхом прибудови приміщень на фундаменті у рівні першого поверху, а також приміщень другого поверху, чим збільшено площу об`єкта нерухомості з 358,5 кв.м. до 1041,9 кв.м., зареєстровано право власності на такий об`єкт як на нежитлову будівлю.

Міська рада стверджувала, що земельна ділянка, на якій частково знаходиться самочинно реконструйований об`єкт нерухомості, відповідачу у власність чи в користування Одеською міською радою не надавалась, відповідно, будівництво містить ознаки, визначені статтею 376 ЦК України як самочинне.

Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на свою користь судовий збір.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, правом надання відзиву, заперечень не скористались.

Представник третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку 128, 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з положеннями статті 11 Європейської хартії місцевого самоврядування (м. Страсбург, 15.10.1985 року, ратифікованої Законом України від 15.07.1997 року № 452/97-ВР) органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які утілені в конституції чи національному законодавстві.

Зазначене узгоджується із статтею 145 Конституції України, за якою права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно зі ст.12 ЗК України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради, а саме: розпорядження землями територіальної громади міста Одеси; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності; передача земельних ділянок комунальної власності в користування і власність громадянам та юридичним особам.

Так, Одеській міській раді надано право звернення до суду із позовами про звільнення самовільно занятих земельних ділянок, приведення об`єкта нерухомості нежитлової будівлі до попереднього стану.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., зареєстрованого в реєстрі № 1647 набув у власність нежитлове приміщення, а саме склад пального № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 358,5 кв.м.

18.09.2014 року на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненком О.С. (індексний номер 26973863) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 1041,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностія№26974146.

Підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав стали подані ОСОБА_1 в порядку Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 документи.

Так, позивачем для реєстрації надані:

- договір купівлі продажу від 09.03.2006 року нежитлового приміщення;

- договір оренди земельної ділянки від 01.08.1998 року, укладений між ВАТ «Завод «КИНАП» про передачу у володіння та користування земельної ділянки площею 2929 кв. м. для розміщення і експлуатації будівель та промислових підприємств за спірною адресою строком на 25 років;

-технічний паспорт ПП «Універсальне агентство нерухомості «Адмірал» від 04.06.2014 року на нежитлові приміщення;

- декларація про готовність об`єкта до експлуатації щодо реконструкції нежитлового приміщення за спірною адресою загальною площею 1041,9 кв.м, затверджена ДАБК в Одеській області. 09.10.2013 року.

24.05.2018 року на підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно» ОСОБА_2 №41259853 проведена державна реєстрація змін до об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а саме нежитлове приміщення змінено на нежитлову будівлю.

Підставою для прийняття вище зазначеного рішення стали свідоцтво про право власності № 26973863 від 18.09.2014 року, витяг № 26974146 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, технічний паспорт від 15.05.2018 року, довідка від 10.05.2018 року.

Подача таких документів передбачена Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.12.2018 року № 149298439 на час вирішення спору за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 1041,9 за адресою : АДРЕСА_1 .

Вищевказані договори та декларація на час вирішення справи є чинними.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) ( ч. 2 статті 331 ЦК України).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» дозвіл на будівництво об`єкту містобудування надається особам, що мають намір здійснити будівництво об`єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на правах власності або користування і одержання дозволу є їхнім обов`язком.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ, в т.ч. декларацію на введення об`єкту до експлуатації, який був отриманий відповідачем, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема: приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Оскільки відповідач набув право власності на склад пального № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 358,5 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 9.03.2006 року, користується спірною земельною ділянкою за договором оренди від 1.09.1989 року, отримав у встановленому законом порядку декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зазначені договори та дозвільний документ є чинними, ніким не оспорені, вимоги ОМР про застосування до виниклих правовідносин статті 376 ЦК України є безпідставними.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи при прийняті рішення щодо реєстрації права власності та видачі свідоцтва про право власності від 18.09.2014 року, серії №26973863 державному реєстратору був наданий повний пакет документів, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ №868 та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи, що всі заявлені позивачем вимоги є взаємопов`язаними, законні підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню на користь позивача стягненню не підлягають.

Окрім того, в процесі розгляду справи ухвалою суду від 09.01.2019 року був забезпечений позов шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вносити будь - які зміни до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи викладене захід забезпечення позову, обраний ухвалою суду від 09.01.2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись Главою 9 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст.352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Захід забезпечення позову, обраний ухвалою суду від 09.01.2019 року- скасувати.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідачів, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України:

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Рішення суду направити учасникам справи для відома, в частині скасування заходу забезпечення позову після набрання рішенням законної сили до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 25.02.2020 року

11.02.20