Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/315/20
Провадження № 2/273/103/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Філоненко О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок та всі господарські будівлі та споруди біля будинку АДРЕСА_1 , прийнятий позивачкою у спадщину після смерті чоловіка, посилаючись на неможливість отримання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок та реєстрації права власності за померлим (а.с.2 3 ).

Ухвалою Баранівського районного суду від 12 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, витребувано від нотаріуса матеріали спадкової справи, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи (а.с.16-17 ).

Позивачка в судове засідання не явилася, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 200, ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Баранівка Житомирської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.08.2018 року (а.с. 5), будучи чоловіком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 22.08.1981 року

( а.с. 4 ), спадщину після якого прийняла його дружина ОСОБА_1 , так як на день смерті чоловіка була зареєстрована разом з ним .

Після смерті чоловіка позивачки, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована з ним за адресою - АДРЕСА_1 , разом з дітьми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка, що підтверджено довідкою відділу житлово - комунального господарства та благоустрою Баранівської міської ради від 12.03.2019 року № 1263 (а.с. 9 ).

Згідно рішення Баранівського районного суду від 25.11.2019 року встановлено факт неприйняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

( а.с. 10 ).

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 отримала відмову нотаріуса від 28.08.2019 року №939/02-14 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12), за змістом якої нотаріус відмовив видати свідоцтво у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачкою не оскаржувалася.

Отже, у ОСОБА_1 відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі.

Відповідно до даних копії рішення виконкому Баранівської селищної ради від 27.10.1993 року № 23 ОСОБА_2 узаконено самовільне будівництво житлового будинку на земельній ділянці його матері ОСОБА_5 , площею 0,08 га, розташованої по АДРЕСА_1 за її згодою (а.с. 11).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Новоград Волинським МБТІ станом на 29.03.2019 року, житловий будинок з прибудовою по АДРЕСА_1 загальною площею 78,5 м2, побудований у 1995 році. До будинку відносяться господарські будівлі - літня кухня, сарай, убиральня, навіс, погріб (а.с.6-7).

За змістом повідомлення Новоград Волинського МБТІ №89, право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване, вартість будинку становить 373 742, 00 грн. (а.с. 8).

Згідно повідомлення завідувача Баранівської державної нотаріальної контори від 18.02.2020 року № 155/01-16 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.21).

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлювальний документ та не зареєстрував право власності.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов`язували наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.1296 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. ст.ст. 4,5,13, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно за законом першої черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Баранівка Житомирської області чоловіка ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 та всі господарські будівлі та споруди біля цього будинку прибудову «а-1», ганок №1, літню кухню «Б-1», сарай «В-1», убиральню «Г-1», навіс «Д-1», погріб «Е-1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення), через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук