Справа № 539/2967/20
Провадження № 4-с/539/16/2020
УХВАЛА
Іменем України
23 вересня 2020 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., за участі секретаря Гусак А.О., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми),
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.
Згідно з ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У відповідності із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Отже, за нормами цивільного процесуального законодавства особа вправі звернутися до суду із скаргою на дії, рішення чи бездіяльність виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.
02.08.2017 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2017 року ВП № 54300053 про стягнення з нього відповідних коштів згідно виконавчого напису, з яким він не погоджується.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Крім того, боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
ОСОБА_1 обґрунтовує скаргу тим, що, на його думку, виконавчий напис був вчинений всупереч нормам законодавства, однак, передусім, вимога скаржника щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає розгляду у позовному провадженні.
В зв`язку з тим, що скаржник з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не звертався, на сьогоднішній день виконавчий напис є чинним і підлягає виконанню.
Щодо спливу трирічного строку з моменту вчинення виконавчого напису, суд зазначає, що виконавчий напис було вчинено 24.01.2017 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження з його виконання винесена 17.07.2017 року, тобто в межах строку пред`явлення до виконання.
Крім того, скарга стосується виконання не рішення суду, а виконавчого напису нотаріуса, а тому вказане питання підлягає розгляду в суді адміністративної юрисдикції.
На підставі вищевикладеного, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 447,451 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 15 днів з дня складення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова