Провадження № 2/522/1522/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Полегенького В.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» () про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що працює у Дочірньому підприємстві з іноземною інвестицією «Сантрейд» () на двох посадах - посаді директора філії у Південній філії, та на посаді директора філії у Одеській філії за сумісництвом (0,8 ставки).

08 серпня 2019 року, Наказом № САН099-к про стягнення за порушення трудової дисципліни, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вважає наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності - незаконним та необґрунтованим. Вважає, що в його діях не було складу дисциплінарного проступку, а притягнення до відповідальності, є діями, направленими проти нього особисто, з мотивів особистої неприязні, не пов`язаними з якістю виконання ним трудових обов`язків.

Вказував, що у Відповідача він працює безперервно починаючи з 2009 року, за весь період трудової діяльності Позивач сумлінно виконував свої посадові обов`язки, жодного разу не порушував трудової дисципліни, не притягався до дисциплінарної відповідальності, при цьому успішно обіймаючи дві керівні посади. Притягнення його до відповідальності за двома посадами вважає незаконним. Також Позивач посилався на пропуск Відповідачем визначеного законом строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказував, що у діях ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, який виразився у тому, що протягом червня 2019 року позивач не виконував, або виконував неналежним чином несвоєчасно, свої посадові обов`язки та окремі доручення безпосереднього керівника, за наказом, що і стало підставою притягнення його до відповідальності.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 8 серпня 2019 року, Наказом № САН099-к про стягнення за порушення трудової дисципліни, за порушення трудової дисципліни, а саме «за систематичне невиконання трудових обов`язків згідно фактів викладених у доповідній записці ОСОБА_2 , менеджера по роботі з агровиробниками ДП «Сантрейд» від 10.07.2019 року», оголошено догану ОСОБА_1 , директору філії (Південна філія, Одеська філія за сумісництвом).

Підставою притягнення до відповідальності зазначено:

Доповідна записка менеджера по роботі з агровиробниками ДП «Сантрейд» ОСОБА_2 від 10.07.2019 року;

Пояснювальна записка ОСОБА_1 від 08.08.2019 року.

Відповідно, більше жодних відомостей у наказі немає.

У доповідній записці ОСОБА_2 йдеться про наступне:

«З червня 2019 року, ОСОБА_1 всіляко саботує роботу та прямо відмовляється виконувати мої доручення, як це передбачено п.2.21 та 2.23. його посадової інструкції».

Як дисциплінарний проступок з боку ОСОБА_1 зазначаються наступні чотири дії:

1. 1 та 2 липня 2019 року Південна філія продовжує закупівлі в регіонах, які не відносяться до сфери діяльності Південної філії, не дивлячись на доручення від 19 червня 2019 року щодо необхідності передати усіх клієнтів, які розташовані на території інших філій передати таким філіям до 15.07.2019 року.

2. 25 червня 2019 року згідно прийнятого рішення щодо оптимізації логістичних витрат, було надіслано доручення в Південну філію ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) з проханням ставити його в копію по всім запитам на перевізників… Проте дане доручення також не було виконане.

3. 27 червня 2019 року було направлено нагадування про необхідність подання до 12.00 01 липня 2019 року звіту щодо виконання плану заготівлі на червень 2019 . Усі керівники філій здали звіти вчасно, крім ОСОБА_1 .

4. «25 червня 2019 року ОСОБА_1 взагалі написав лист в якому вказав, що не визнає його як свого керівника та відмовляється виконувати будь-яке його доручення… ОСОБА_1 вважає, що його керівником має бути комерційний директор з питань закупівлі зернових, як визначено в його посадовій інструкції від 2006 року. При цьому, оскільки такої посади в компанії взагалі не існує, відповідно співробітник не визнає будь-якого керівництва компанії. Це також підтверджується в його листі від 25 червня 2019 року, в якому ОСОБА_1 зазначає, що має право укладати договори та вести переговори від імені компанії без будь-яких погоджень, відповідно на власний розсуд».

Згідно з приписами ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю (далі КЗпП) України, до працівника може бути застосовано стягнення у виді догани лише за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до глави X та ст. 40 КЗпП України, відповідальність за порушення трудової дисципліни настає за невиконання або неналежне виконання без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим законодавством, трудовим договором (контрактом) або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до статті 139 КЗпП України передбачає обов`язки працівників: працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

ОСОБА_1 , як працівник, діє відповідно до Посадової інструкції № 75 Директора філії/відділення, затвердженого генеральним директором ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» Декстером Фраем 05 грудня 2006 року.

Інструкцією передбачено вичерпний перелік випадків, за яких Директор філії може нести дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до п.4.2. Директор філії несе дисциплінарну відповідальність за невиконання без поважних причин своїх обов`язків, обумовлених посадовою інструкцією, наказами та розпорядження керівництва.

Інструкція також визначає безпосереднього керівника Директора філії.

Відповідно до п.1.2. зазначеної Інструкції, Директор філії/відділення підпорядковується комерційному директору з питань закупівлі зернових.

Стаття 2.23. Інструкції передбачає, що Директор філії/відділення має виконувати окремі службові доручення свого безпосереднього керівника, які не окреслені вище (у попередніх пунктах), але необхідні для забезпечення діяльності підприємства. Тобто, відповідно до.п.1.2. - Комерційного директора з питань закупівлі зернових.

Статтею 7 Статуту Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» () визначено, що органами управління Підприємства є Власник вищий орган підприємства, Комерційна дирекція виконавчий орган Підприємства. Відповідно до статті 10 Статуту, Виконавчим органом підприємства, що здійснює управління його поточною діяльністю є Комерційна дирекція, яку очолює Генеральний директор.

Рішенням учасників «КОНІНКЛЕКЕ БУНГЕ Б.В.» від 6 травня 2019 року п.5. було встановлено, що до складу Комерційної дирекції входять працівники, які займають наступні посади:

- генеральний директор,

- фінансовий директор,

- начальник відділу взаємодії з агровиробниками,

- директор комерційний зернового напрямку,

- менеджер з оптової торгівлі олійними культурами

- директор комерційний олійного напрямку

- директор департаменту продуктів харчування

- директор комерційний з торгівлі олійними та зерновими культурами

Отже Статутом, а також рішенням учасників «КОНІНКЛЕКЕ БУНГЕ Б.В.» від 6 травня 2019 року передбачено вичерпний перелік посад, які входять до складу Комерційної дирекції.

Таким чином, притягнення до дисциплінарної відповідальності можливо у разі невиконання без поважних причин наказів та розпоряджень керівництва безпосереднього керівника.

Суд, дослідивши наявні в справі докази та вислухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

Доповідна записка ОСОБА_2 про порушення строку для передачі клієнтів складена 10 липня 2019 року, однак сам строк для передачі клієнтів у ній визначений до 15 липня 2019 року, отже, доповідна записка щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за «непередачу контрагентів» складена за 5 днів до закінчення визначеного граничного строку такої передачі.

Отже, у діях ОСОБА_1 станом на 10 липня 2019 року не могло бути порушення та складу дисциплінарного проступку, оскільки строк виконання вимоги, визначений 15 липня 2019 року, на той час ще не настав. Будь-яких інших підстав притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, крім доповідної записки та пояснень ОСОБА_1 в оспорюваному наказі не зазначено.

ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за невиконання листа від 19 червня 2019 року (п.1. Доповідної записки Шарапаєва Ю.О.), але при цьому до відзиву на позов надано лист від 11 липня 2019 року, лист від 19 червня 2019 року, що став підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності Відповідачем суду не надано ані в оригіналі, ані в належно завіреній копії, однак суд враховує пояснення представника Відповідача в судовому засіданні, що оригінал цього листа не зберігся, та критично відноситься до цих пояснень представника, що ставлять під сумнів існування такого листа-доручення від 19.06.2019 р. взагалі. В судовому засіданні представник відповідача не надав жодних доказів та будь-яких належних пояснень стосовно існування такого листа від 19.06.2019 року взагалі, а відтак суд вважає цей факт непідтвердженим жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, суд звертає увагу, що порівняння листа від 11 липня 2019 року наданого Відповідачем з документами доданими до Позовної заяви свідчить про те, що це той самий лист «Вимога менеджера по роботі з агровиробниками ДП «Сантрейд» ОСОБА_2 щодо передачі до 15.07.2019 всіх контрагентів, які географічно знаходяться на територіях інших філій в програмі Salesforce директору тієї філії, на чиїй землі розташовано підприємство», що містив вимогу, яка була скасована листом Комерційного директора - Бєлаха Владислава Вікторовича від 11.06.2019 року, а потім у цей же день 11.06.2019 року зупинена листом ОСОБА_2 .

Вказані обставини не були спростовані в судовому засіданні представником Відповідача.

Щодо п.2. Доповідної записки Шарапаєва Ю.О., суд звертає увагу на наступне.

На підтвердження порушення з боку ОСОБА_1 , відповідачем до Відзиву, надано електронний лист, наступного змісту: «Николай, Прошу ставить меня в копию по всем запросам у перевозчиков касательно стоимости автологистики. Кроме того, ближайшие 1-2 недели на ежедневной основе прошу предоставлять мне в электронном виде план/заявку по планированию отгрузки на следующий день со следующей информацией …».

З огляду та дослідження змісту вказаного документу та пояснень представників сторін в судовому засіданні суд робить висновок, що зазначений лист адресований не ОСОБА_3 , а іншому працівнику підприємства ОСОБА_5 . Суд також констатує, що з цього листа не вбачається жодних вимог до Позивача, при чому цим доказом Відповідача, наданим ним до свого Відзиву, спростовуються твердження представника Відповідача стосовно посилання на твердження ОСОБА_2 , щодо надання ним доручення ОСОБА_3 .

Суд не погоджується з думкою Відповідача, що Позивач має нести дисциплінарну відповідальність за непроставлення в копії електронного листування його підлеглим електронної адреси іншого працівника - ОСОБА_2 , адже суд із досліджених у справі доказів прийшов до висновку, що це не входить до безпосередніх обов`язків самого Позивача. В судовому засіданні представником Відповідача не було доведено, що надіслання копій листів у переписці є безпосередніми посадовими обов`язками Позивача. Суд критично ставиться до посилання представника Відповідача на обставини невиконання вказаної вимоги з боку іншого працівника підприємства ОСОБА_4 , з огляду на предмет доказування у цій справі, однак суд зауважує, що представником Відповідача не було надано жодних письмових доказів на обгрунтування цієї позиції.

Щодо третього порушення невиконання нагадування про надання невчасно (понеділок до 12:00 01.07.2019) інформації, щодо виконання плану заготівлі на червень, суд звертає увагу на наступне.

З наданих Позивачем копій електронного листування та отриманих пояснень представників сторін у судовому засіданні вбачається, що остаточні дані щодо заготівель були надіслані Головним бухгалтером ООО «Экозерно» та отримані ОСОБА_1 після 22 години 1 липня 2019 року при цьому, менеджеру по роботі з агровиробниками ОСОБА_2 надходили копії електронних листів. Ці обставини не заперечувались представником Відповідача у судовому засіданні.

Дисциплінарним проступком є протиправне винне діяння. У кожному випадку має бути з`ясована підстава за яку було вчинено проступок. З досліджених доказів та отриманих пояснень представників сторін у судовому засіданні суд приходить до висновку, що у ненаданні інформації у визначений час (до 12 години 01.07.2019 р.) не було умислу ОСОБА_1 , адже останній звертався до ОСОБА_2 з листом та попередив його про неможливість вчасно надання інформації, 01.07.2019 року о 12.10 через технічні причини, також з пояснень ОСОБА_1 від 08.08.2019 року випливає, що з урахуванням можливих затримок, після цього випадку, у таблиці звітності було включено додатковий стовбчик «законтрактований товар».

Розпорядження та накази на підприємстві мають оформлюватись відповідно до вимог Закону, наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181). Вказаними вимогами визначено, що будь-який розпорядчий документ, за винятком спільного, оформлюють на бланку із зазначенням його конкретного виду (постанова, рішення, наказ, розпорядження). Дисциплінарна відповідальність може бути за невиконання розпоряджень, чи окремих доручень керівництва. Відповідальності за невиконання нагадування чинним законодавством не передбачено.

Відповідачем вказаних вимог дотримано не було, як пояснив представник Відповідача у судовому засіданні, - відповідні вказівки на адресу ОСОБА_1 були оформлені не наказом чи розпорядженням, а були направлені на його адресу у формі «нагадування».

Відповідачем не надано будь-яких доказів видання належною посадовою особою Відповідача відповідного наказу чи розпорядження на адресу Позивача з приводу виконання ним конкретних завдань у визначений термін.

Суд критично ставиться до вищевказаних пояснень представника Відповідача, адже згідно Статуту підприємства керівництвом видаються накази та розпорядження, при цьому дотримання форми та змісту документа є не правом, а обов`язком відповідних посадових осіб підприємства, які повинні діяти згідно з вимогами Статуту підприємства та положеннями чинного законодавства.

Щодо четвертої підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення трудової дисципліни, що Позивач не визнає ОСОБА_2 як свого керівника та відмовляється виконувати будь-яке його доручення.

Судом встановлено наступне:

Відповідачем надано до Відзиву текст електронного звернення, датований 25 червнем 2019 року у якому міститься лист ОСОБА_1 з аналізом Посадової інструкції директора філіала щодо передбаченої можливості «подвійного керування».

Листа або будь-якого іншого доказу про те, що позивач відмовляється виконувати будь-яке доручення ОСОБА_2 , або ОСОБА_1 не визнає будь-якого керівництва компанії представником Відповідача суду не надано.

Суд не бере до уваги посилання представника Відповідача, що, якби у Позивача були сумніви, щодо особи його безпосереднього керівника, він мав би звернутися до керівництва Відповідача з цим питанням, а він цього не робив, оскільки вважає такі посилання припущенням, які представник відповідача не зміг підтвердити жодними належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні Позивач вже звертався до профсоюзного комітету, який в свою чергу звертався до Генерального директора дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» Горшунова Д.Л. стосовно провокацій щодо нього та щодо питання про з`ясування статусу посади ОСОБА_6 , оскільки він для позивача є незрозумілим та невизначеним.

Стаття 29 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року N 336 «Про затвердження Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, передбачено, що конкретний перелік посадових обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, які розробляють і затверджують на основі Довідника роботодавці, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації.

Під час розроблення посадових інструкцій забезпечується єдиний підхід до побудови, структури і викладу змісту розділів. Інструкції повинні відображати повний перелік завдань та обов`язків, повноважень і відповідальності, у разі потреби мати необхідні пояснення, а всі терміни - чіткі визначення.

Усі посадові інструкції, що розробляються на підприємствах, в установах, організаціях, повинні бути взаємопов`язаними, аби не допускати дублювання в роботі працівників.

Посадові інструкції після їх затвердження керівником підприємства, організації, установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку.

До посадових інструкцій може бути внесено зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згодою працівника. Наказ про внесення змін, доповнень до посадової інструкції видається в разі перерозподілу обов`язків між працівниками у зв`язку зі скороченням чисельності, раціональним розподілом праці. У разі зміни назви підприємства, установи, організації, їх структурного підрозділу або посади до посадових інструкцій вносяться відповідні зміни.

Суд не сприймає доводи представника Відповідача, що у разі невідповідності наказу підприємства положенням Статуту, посадових інструкцій, положення про філію, - найвищу силу має наказ.

Як вбачається зі змісту наказу відповідача №41 від 05 жовтня 2018 року, - цей наказ стосується зміни структури, та не змінює підпорядкування директора філії.

З Аналізу даного наказу, суд встановлює, що цим наказом не внесені будь-які зміни до Статуту відповідача та філій, якими керує позивач, а також до посадової інструкції. Враховуючи, що цей наказ не є спірним по справі, тому дослідження та оцінка його відповідності положень Статуту відповідача, з повноваженнями генерального директора не входить у предмет спору та доказування по справі.

Щодо того, що ОСОБА_1 має право укладати договори та вести переговори від імені компанії, це безпосередньо визначено положенням про філію, а також посадовими інструкціями. Відповідно до п.2.7. посадових Інструкцій, завданням Директора є керування роботою філії.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як вбачається з Доповідної записки ОСОБА_2 та не заперечувалось представником Відповідача в судовому засіданні, підставами притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності були обставини, виявлені в період з 25 червня 2019 року по 02 липня 2019 року.

З наведеного вбачається, що 8 серпня 2019 року дата винесення оскаржуваного наказу Відповідача № САН099-к, - за всіма наведеними фактами, кваліфікованими роботодавцем як «невиконання трудових обов`язків» сплинув строк застосування дисциплінарного стягнення.

Суд не погоджується з доводами представника Відповідача, що зазначені підстави були виявлені лише 10 липня 2019 року, оскільки ці доводи спростовуються наданими Відповідачем письмовими документами у додатках до Відзиву на позов.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно пояснень представників сторін у судовому засіданні, - відповідач в період з 10 липня 2019 року до 08.08.2019 року не вчиняв жодних дій, направлених на з`ясування обставин порушення дисципліни позивачем. Представником відповідача також не надано суду жодних доказів на спростування зазначених обставин.

Отже, суд приходить до висновку про сплив строку для притягнення Відповідачем Позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено у частині 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачі - ті обставини, на які вони посилалися як на заперечення проти позову.

Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вище вказані висновки суду вбачає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,4,12,13,27,64,76,81,95,133,141, ч.4 ст.223, ч. 2 ст.247,258-259,263-265,268,280-282,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати Наказ №САН099-к Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» () про стягнення за порушення трудової дисципліни від 8 серпня 2019 року, яким оголошено догану ОСОБА_3 .

Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, , буд. 19-21А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,4 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 11.02.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

03.02.20