Дата документу 25.09.2020
Справа № 501/1609/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

та зустрічного позову ОСОБА_2

до

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

учасники справи:

представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ,

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 25.05.2020 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя, згідно якого просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м. та автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м.;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частини автомобілю марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Позов мотивований тим, що 27.08.2011 року між нею (позивачкою) та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який розпався та існував формально.

Під час шлюбу за спільні сімейні кошти подружжям придбано рухоме та нерухоме майно, яке складається з:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м.;

- автомобілю марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В позасудовому порядку дійти згоди щодо поділу спірного майна сторонам не вдалось, вони не домовились про порядок поділу сумісної власності.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 19.06.2020 надав до суду відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.66-69), посилаючись на те, що під час шлюбу подружжям набуто і інше майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_2 , право власності на неї оформлено 18.09.2019 на ОСОБА_7 - мати ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що ця квартира була придбана по дорученню від мати позивача, однак за спільні кошти подружжя. Ринкова вартість квартири 1 862 000 грн.;

- автомобіль BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_1 . Даний автомобіль був придбаний ОСОБА_8 11.01.2018 в Дочірньому підприємстві «Фірма Емералд Моторс» та відступлений ОСОБА_1 . Ринкова вартість 1 650 000 грн.;

- контейнери на ТОВ «Промтоварний ринок», ринкова вартість невідома, майно зареєстровано на ОСОБА_1 ;

- сережка золота з бріліантами, придбана ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ринкова вартість 485 505 грн.;

- перстень золотий з бріліантами, придбаний ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ринкова вартість 278 183 грн.;

- кільце обручальне золоте, придбане ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ринкова вартість 2 484 грн.;

- кошти на рахунку в банку ОСОБА_1 , а саме в Акціонерному товаристві Комерційному банку «Приват Банк», які є спільним майном подружжя.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 19.06.2020 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя та визнання права власності (а.с.99-103), згідно якого просить суд поділити спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках, а саме:

- визнати право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м. за ОСОБА_2 ;

- визнати право приватної власності на автомобіль BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 за ОСОБА_1 ;

- визнати право приватної власності на автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2 ;

- визнати право приватної власності на драгоцінності - сережка золота з бріліантами, придбана в ФОП ОСОБА_9 31.01.2020, ринкова вартість 485 505 грн.; перстень золотий з бріліантами, придбаний в ФОП ОСОБА_9 01.02.2019, ринкова вартість 278 183 грн.; кільце обручальне золоте, придбане в ФОП ОСОБА_9 13.02.2019, ринкова вартість 2 484 грн. за ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 21.08.2020 надав до суду відповідь на відзив (а.с.149-150), просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не надав належних доказів, що має відношення до квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано 18.09.2019 на ОСОБА_7 - мати ОСОБА_1 . У відповідності до договору купівлі - продажу №1500 від 18.09.2019 посвідченого приватним нотаріусом Чорномоського міського нотаріального округу Одеської області Кушнеровою Л.Д. власником є ОСОБА_7 .

Представник в заяві зазначає, що інший транспортний засіб - автомобіль марки BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який був зареєстрований та належав ОСОБА_1 було відчужено на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_2 особисто отримав 45000 доларів США за вказане авто та розпоряджався цими коштами на власний розсуд.

Також, представник ОСОБА_1 стверджує, що не знаходять свого підтвердження доводи ОСОБА_2 , що контейнери на ТОВ «Промтоварний ринок» підлягають поділу, оскільки ОСОБА_1 не набувала у власність контейнерів та відповідні договірні відносини за своєю правовою природою не можуть бути розцінені як майнові права і не дають підстав для розгляду в якості сумісного майна подружжя.

Щодо коштовностей, які ОСОБА_2 намагається включити до переліку майна подружжя, представник ОСОБА_1 вказав, що вони є речами індивідуального вжитку, тому не можуть бути предметом поділу майна подружжя.

Представник ОСОБА_1 надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 (а.с.159-163), згідно якого просить суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 просили суд задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову з підстав, викладених у позові, відзиві на зустрічний позов.

У подальшому представник ОСОБА_1 - адвокат Бобрешова С.А. надала до суду заяву про продовження розгляду справи без участі сторони позивача ОСОБА_1 (а.с.182).

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 та відмовити в задоволенні первісного позову з підстав, викладених у відзиві на позов та зустрічному позові.

У подальшому представник ОСОБА_2 надав до суду заяву про продовження розгляду справи в письмовому провадженні, просить суд задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову (а.с.181).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020, матеріали справи розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.41).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.06.2020 позовну заяву залишено без руху (а.с.44).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020 відкрито провадження у справі (а.с.47-48).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2020 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с.50-51).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.07.2020 забезпечено позов (а.с.139-142).

В судовому засіданні 10.09.2020 протокольно вирішено питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.172-174).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.09.2020 у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про витребування доказів відмовлено (а.с.175-177).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 27.08.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією сторінки паспорту ОСОБА_1 з відміткою «Сімейний стан» (а.с.16) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.37), який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.08.2020 (а.с.183-184).

Під час шлюбу подружжям придбано рухоме та нерухоме майно, яке складається з:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-20) та копією договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2014 (а.с.74-76, 104-107), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.108-109), власником квартири зазначено ОСОБА_2 ;

- автомобілю марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу автомобілю № від 06.02.2020 (а.с.21-36). Автомобіль зареєстровано на ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.90, 123);

- автомобілю BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , придбаний ОСОБА_2 11.01.2018 в Дочірньому підприємстві «Фірма Емералд Моторс», що підтверджується копією контракту №17-276А від 19.12.2017 (а.с.77-86, 110-119) та відступлений ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги від 11.01.2018 (а.с.87-88, 120-122). Ринкова вартість транспортного засобу - 1 650 000 грн.;

- сережка золота з бріліантами, придбана ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ринкова вартість 485 505 грн., що підтверджується копією товарного чеку (а.с.91);

- перстень золотий з бріліантами, придбаний ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 01.02.2019, ринкова вартість 278 183 грн., що підтверджується копією товарного чеку (а.с.93);

- кільце обручальне золоте, придбане ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_9 13.02.2019, ринкова вартість 2 484 грн., що підтверджується копією товарного чеку (а.с.92).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 18.09.2019 на ОСОБА_7 (а.с.96, 129).

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №6425/20/0032800 від 24.04.2020 року, вбачається, що ОСОБА_7 є покупцем автомобілю BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_6 (а.с.155-156).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 не зареєстровано будь-якого нерухомого майна (а.с.155).

IV. Оцінка Суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11).

Зі змісту п.п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони придбали:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м.;

- автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 .

Придбавши вказане рухоме та нерухоме майно під час перебування в шлюбі, сторони набули право спільної сумісної власності на спірне майно відповідно до зазначених положень закону.

Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Частина 1 статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 стверджував, що автомобіль BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 був спільною сумісною власністю подружжя, набутий за час шлюбу, проте ОСОБА_1 здійснила його продаж іншій особі без згоди ОСОБА_2 , як другого з подружжя.

Оскільки вищевказаний автомобіль, який є спільним сумісним майном подружжя, було відчужено ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що у ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя є право на компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля вказаного автомобіля.

Разом з тим, з вказаними вимогами сторони по справі до суду не звертались та до суду не надано доказів ринкової вартості автомобілю BMW-Х5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_6 .

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не доведено, що квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано 18.09.2019 на ОСОБА_7 - мати ОСОБА_1 придбана за рахунок коштів подружжя та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Також, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження наявності контейнерів на ТОВ «Промтоварний ринок», їх володіння ОСОБА_10 та того, що у подружжя існував дохід від підприємницької діяльності, який підлягає поділу.

В звязку з викладеним, вказане майно не може бути предметом поділу.

Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_2 в частині включення до переліку майна подружжя: сережки золотої з бріліантами, перстня золотого з бріліантами, кільця обручального золотого, суд керується наступним.

Майно, що належить одному з подружжя на праві особистої приватної власності, поділу не підлягає. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу приватною власністю дружини або чоловіка є:

- майно, придбане до шлюбу;

- майно, придбане за час шлюбу, але за особисті кошти;

- майно, придбане на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Крім того, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування (навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів); премії, нагороди за особисті заслуги; грошові кошти, отримані як відшкодування за втрату (пошкодження) особистих речей, а також компенсація моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням (при використанні особистих коштів).

Представник ОСОБА_1 у відзиві на зустрічний позов та в судовому засіданні стверджував, що спірні прикари є жіночими за своїми характеристиками та ознаками, є предметами виключно індивідуального користування ОСОБА_1 , вони особисто та виключно нею використовуються та не є способом заощадження спільних коштів подружжя.

На підставі викладеного, в силу положень статті 57 СК України, перелічені вище прикраси не підлягають поділу, як спільне майно подружжя.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м. та автомобіль марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частину автомобілю марки Mersedes-Benz, рік випуску 2019, колір Чорний, об`єм двигуна 2925, тип авто Легковий, тип кузова Універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2020 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко