23.01.2020 Справа № 363/3216/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 третя особа: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . За життя дочка склала заповіт, яким заповіла квартиру своїй дочці ОСОБА_3 (відповідачці по справі). Вона є пенсіонеркою й має право на обов`язкову частку в спадковому майні. У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті доньки до нотаріуса вона не звернулась, оскільки стан її здоров`я погіршився, що змусило її постійно лікуватися, а тому просила визначити для цього додатковий строк.

Представник відповідачки подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати відповідачки ОСОБА_6 , яка за життя склала на відповідачку заповіт, яким заповіла їй все майно. Відповідачка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом - квартиру АДРЕСА_1 . Відтак вважає, що позивачкою не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_6 Позивачка мала змогу вчасно звернутися до нотаріуса, однак цього не зробила, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачка в суді просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Зазначила, що спірна квартира належала її чоловіку, однак після його смерті вона відмовилась від своєї частки на спадщину на користь доньки ОСОБА_6 Донька тяжко хворіла з травня 2005 року і в серпні 2018 році померла. 25 жовтня 2017 року її стан здоров`я погіршився та вона потребувала стороннього догляду. Вона займалась оформленням заповіту дочки на відповідачку. Після смерті доньки на спадщину не претендувала. Щомісяця вона звертається в лікарню й крім того три рази викликала швидку допомогу. В червні в неї стався конфлікт із відповідачкою та її чоловіком стосовно сумісного проживання в одній квартирі. Смерть дочки вплинула на стан її здоров`я, тому вона мусила лікуватися та не мала змогу вчасно звернутися до нотаріуса.

Представник позивачки в суді позов підтримала, просила про його задоволення.

Відповідачка в суді проти задоволення позову заперечила. Її дідусь за життя вирішив, що спірна квартира АДРЕСА_1 залишиться її мамі та їй. Позивачка про це все знала. Позивачка постійно проживала в іншій квартирі АДРЕСА_3 в тому ж будинку, де зареєстрована, а потім почала проживати в квартирі де вона жила з мамою. Коли мама померла, вона спочатку проживала у свого майбутнього чоловіка, якому допомагала, оскільки він є інвалідом першої групи. Потім вона завагітніла й їм не було де проживати і вона з чоловіком переїхала в спірну квартиру. В червні 2019 року на останньому місяці вагітності, коли вони доробили ремонт, у них з позивачкою виник побутовий конфлікт. На ґрунті спільного проживання в однокімнатній квартирі відносини між ними погіршилися та почали виникати сварки. Позивачка викликає швидку допомогу та вдає хвору, а коли швидка їде, то вона ходить по квартирі, ніби нічого не сталось та радиться, як їй краще зробити, чи лягти в лікарню, чи щось інше. В сусідньому під`їзді в квартирі АДРЕСА_3 проживає інша її дочка та сестра її мами. Вона проживає вдвох разом з чоловіком й у них є вільна кімната, однак її тітка сказала, що забере до себе бабусю тільки разом з квартирою. Позивачка ходить на вулицю гуляти, вона і після нового року (2019) ходила гуляти, тому вона мала змогу вчасно звернутися до нотаріальної контори. Просила відмовити в задоволенні даного позову.

Представник відповідача в суді просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не з`явилась.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 серпня 2019 року ОСОБА_6 належала квартира АДРЕСА_1 .

З вказаної інформаційної довідки вбачається, що спірна квартира належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2010 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 є дочкою позивачки та матір`ю відповідачки.

З довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 26 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в якій проживають сторони, має загальну площу 31,3 кв.м, а житлову 17,2 кв.м.

ОСОБА_6 11 квітня 2018 року склала заповіт на ОСОБА_3 , яким заповіла останній квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Згідно спадкової справи № 28/2019 до майна померлої ОСОБА_6 встановлено, що відповідачка, яка є спадкоємицею за заповітом після смерті матері, прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 травня 2019 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про шлюб від 17 серпня 2019 року серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_3.

30 липня 2019 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. від 31 липня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття права на спадщину за законом після померлої ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що остання не прийняла спадщину в установлений Законом спосіб.

З медичної картки амбулаторного хворого № 4 - 3325 встановлено, що ОСОБА_5 , як до смерті дочки, так і після її смерті, раз на місяць у зв`язку хронічними захворюваннями проходила амбулаторне лікування систематично та зверталась до лікаря за призначенням лікарських засобів.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Вишгородської районної ради від 19 листопада 2019 року № 798. ОСОБА_5 з серпня 2018 року по березень 2019 року постійно перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби та щомісяця зверталась для отримання рецептів за програмою "Доступні ліки" до лікаря Вишгородської амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

Як вбачається з роз`яснень даних у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено в абзаці 6 пункту 24 зазначеної вище Постанови Пленуму, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно правового висновку даного в постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року в справ № 565/1145/17 вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З матеріалів справи та пояснень сторін в суді встановлено, що позивачка, будучи обізнаною про заповіт, не мала наміру приймати спадщину після смерті своєї дочки та успадковувати частину згаданої квартири протягом 11 місяців з часу відкриття спадщини.

Лише після виникнення побутових конфліктів з відповідачкою та її родиною в кінці травня на початку червня 2019 року, які всі разом проживають в однокімнатній квартирі, позивачка виявила бажання мати частку в цій квартирі і успадкувати її, в зв`язку з чим в липні 2019 року звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини.

З цих причин спадщину після смерті своєї доньки протягом 11 місяців позивачка не приймала.

В суді не встановлено й стороною позивача не доведено, що позивачка мала намір прийняти спадщину після смерті доньки, проте не змогла це зробити у встановлений законом строк з поважних причин.

В цьому зв`язку суду не надано доказів, що позивачка мала стійке, важке захворювання, яке б перешкоджало їй з дня смерті дочки, тобто з 09 серпня 2018 року звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Сам тільки факт систематичного амбулаторного лікування за викладених обставин про наявність непереборних істотних труднощів для прийняття спадщини свідчити не може.

Таким чином суд не може дійти висновку, що стан здоров`я позивачки перешкоджав їй звернутися до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_6 .

Отже суд доходить висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданого Мінським РУ ГУ МВС України у Київській області 27 червня 1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна, знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 6-А.

Суддя