Справа № 630/353/20
Провадження № 2/630/224/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Кузьміної Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/353/20 (Провадження № 2/630/224/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що з 26 травня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області. Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Але їй важко самостійно утримувати доньку та забезпечувати їй належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Батько дитини, відповідач ОСОБА_2 , може сплачувати аліменти на дитину на рівні 3000,00 грн. на місяць, так як працює неофіційно, але отримує достатній дохід аби сплачувати такі гроші. В цьому вона, ОСОБА_1 , впевнена, до відповідач не має на утриманні інших осіб, володіє нерухомістю та транспортним засобом, має добре здоров`я.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив, в якому вимоги позивача визнав частково та погодився сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1500,00 грн. на місяць. В іншому відповідач заперечував проти доводів позивача, бо, по-перше, вважає, що нею не надано жодного розрахунку та нічим не підтверджено обґрунтованість вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3000,00 грн.; по-друге, у нього на утриманні перебуває батько, ОСОБА_5 , який є пенсіонером та через похилий вік потребує від нього фінансової допомоги, і по-третє, виходячи з положень Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 929,50 грн., а мінімальний рекомендований розмір аліментів - 1859,00 грн. Тому, враховуючи отримуваний дохід за місячи на рівні 6000,00 грн., він вважає достатнім розмір аліментів в сумі 1500,00 грн. на місяць, які добровільно погоджується сплачувати.

Позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій висловила незгоду з доводами відповідача з огляду на таке. Вона має у власності житлову площу, але мешкає в орендованому житлі, бо воно знаходиться поруч з дитячим садочком, будинком творчості, в якому донька відвідує гурток раннього розвитку та художній колектив сучасної хореографії, за які вона сплачує 750,00 грн. щомісяця. Наразі вона існує за рахунок отримуваної пенсії як інвалід 3-ї групи, матеріальної допомоги з боку матері і додаткових заробітків. Зважаючи на витрату значного часу на догляд за дитиною, вона намагається підшукати роботу з гнучким графіком. Тому вважає, що відповідач сплачувати аліменти саме в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, аби була досягнута рівність в утриманні дитини кожним з них. В той же час, позивач ОСОБА_1 не погодилась з доводами відповідача про наявність на утриманні батька, бо на підтвердження цього не надано жодного документу. Разом з тим, відповідач працює неофіційно та отримує значно більше ніж 6000,00 грн. на місяць, бо він володіє нерухомістю, за утримання якої сплачує комунальні послуги, утримує власний транспортний засіб та продовжує розбудову гаражу,

Відповідач ОСОБА_2 скористався своїм процесуальним правом та подав заперечення, в яких звернув увагу на те, що житловий будинок був придбаний ним ще до весілля, і не зрозуміло як його наявність впливає на визначення розміру аліментів; належний йому автомобіль він також придбав до весілля, він на ньому працює, а витрати на утримання автомобіля бере на себе торгівельна організація, в якій він працює неофіційно; будівництво наражу триває понад п`ять останніх років та на це він використовує кредитні кошти; а надаючи допомогу своєму батькові, він не вимагає натомість документів, які підтверджують надання такої допомоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений позов підтримала та просила задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що колишній чоловік отримує не менше 20000,00 грн. в місяць, хоча працює на власному автомобілі неофіційно. Тому він може приймати участь в утриманні доньки. Вона щомісяця оплачує витрати на дитячий садок 320,00 грн., на додаткові гуртки 820 грн., за власний рахунок забезпечує доньку харчуванням та одягом за потребою. Але власних доходів, а це від 5000,00 до 8000,00 грн. на місяць, їй не вистачає для повноцінного утримання доньки. В той же час, відповідач використовує отримувані прибутки на власні потреби, а його батько, хоча й пенсіонер, отримує достатню пенсію та може самостійно себе обслуговувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні висловив свою згоду сплачувати аліменти, але просив визначити їх розмір у відповідності до діючого законодавства. Він пояснив, що отримує дохід лише в розмірі 6000,00 грн., він виконує роботу по перевезенню товарів на замовлення торгівельної фірми, яка оплачує вартість палива. Залишок грошей після купівлі палива він бере собі, що і є його заробітком. Взимку він допомагає батькові в оплаті комунальних послуг.

В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 26 травня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 20 липня 2020 року, ухваленого в справі № 630/203/20 за позовом ОСОБА_1 .

Під час шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 12 жовтня 2016 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина.

В теперішній час сторони, які є батьками дитини, проживають окремо один від одного. Як вбачається з акту ОСН № 57 м. Люботин ввід 23 липня 2020 року, позивач ОСОБА_1 проживає разом з донькою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що також визнано відповідачем. Отже дитина знаходяться на утриманні матері.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому суд задовольняє позов і стягує з нього аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка лише досягне чотирирічного віку та потребує забезпечення повноцінним харчуванням для повноцінного розвитку її організму та одягом з огляду на швидке зростання; матеріальне становище позивача, яка має обмеження у працевлаштуванні з огляду на наявну 3-ю групу інвалідності, а також враховую становище платника аліментів, який є працездатною людиною та не має на утриманні інших дітей. Що стосуються матеріального становища платника аліментів, то суд враховує ті обставини, що витрати на утримання автомобіля, за допомогою якого він отримує прибутки, несе стороння організація, та те, що відповідачем не надані належні докази здійснення витрат на утримання непрацездатного батька та того, що на таку допомогу він витрачає значну частину своїх доходів.

В той же час, суд бере до уваги те, що позивач ОСОБА_1 не навела у своєму позові та не підтвердила належними доказами доводи про те, що аліменти в розмірі не менш ніж 3000,00 грн. будуть необхідними і достатніми для гармонійного розвитку дитини.

Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих витрат.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 27 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: UA0026001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25 вересня 2020 року.

Суддя О. О. Малихін