СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/32/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Олійника Б.М.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця. З урахуванням поданої заяви про усунення недоліків, скарга обґрунтовувалась тим, що внаслідок помилки державного виконавця, було заарештовано його майно, а саме, 1/5 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 просив поновити строки на оскарження.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 24.09.2019, подані документи було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

В подальшому, ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, у якій виправлено вказані недоліки.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.10.2019 скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

В подальшому, згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 06.11.2019 витребувано від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, Київського державного нотаріального архіву, Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київа, Головного територіального управління юстиції у м. Києві інформацію та копію документів, на підставі яких було накладено на нерухоме майно, а саме на 1/5 частину квартири, адеса: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в вересні йому стало відомо про те, що на його особисте майно накладено арешт. Він звернувся до Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з проханням повідомити про підстави для накладення вказаного арешту. Згідно з отриманою відповіддю,виконавче провадження на виконанні у відділі не перебуває, зареєстрованим не значиться, при цьому, строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, у зв`язку з чим, вирішити питання про звільнення майна з-під арешту відділ не може. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що відносно нього ухвалювався вирок, згідно з яким йому було призначено покарання у вигляді штрафу, який він сплачував. Також зазначив. Що арешт частки квартири було накладено помилково, у зв`язку з чим, порушено його житлові права, скаргу просив задовольнити, строк на оскарження просив поновити, оскільки дізнався про вказаний арешт лише восени 2019.

Заінтересована особа до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути скаргу у її відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи суд дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на 1/5 частину квартири, адреса: АДРЕСА_1 накладено обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 1609079; зареєстровано: 14.01.2005 17:43:07 за №1609079 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, 407-10-13; підстава обтяження: постанова, 144/8, 29.12.2004, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві; об`єкт обтяження: квартира, 1/5 частина, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, заявник: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (а.с.20-21).

За інформацією архіву Святошинського районного суду м.Києва на розгляді суду перебувала кримінальна справа №1-528/1997 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155 КК України. Згідно з вироком Радянського районного суду м.Києва за 1997 рік ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 900,00 грн. При цьому сама справа була знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.14-17).

Відповідно до інформації, отриманої з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори 28.12.2004 при примусовому виконанні виконавчого листа №1-528 було постановлено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме, на 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, при направленні вказаної постанови, до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, державним виконавцем помилково було зазначено, що вказана постанова стосується ОСОБА_2 , що свідчить лист за вих.№144/8 від 29.12.2004 (а.с.39-42).

В подальшому, вказана помилкова інформація була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як підстава обтяження (а.с.21).

Згідно з листом Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавче провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебуває, зареєстрованим не значиться, при цьому, строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до частини 1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Встановлені судом обставини вказують на те, що фактично, підставою для накладення арешту нерухомого майна стала помилкова інформація, зазначена в повідомленні державного виконавця, направленого до нотаріальної контори, яка була відображена в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як підстава обтяження, що значно обмежує права скаржника та позбавляє його можливості захисту цих прав в позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, твердження скаржника є обґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 28, 50 Закону України «Про виконавче провадження, ст. ст. 447-451ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, 144/8, 29.12.2004, вказану як підставу для арешту 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Зняти арешт із нерухомого майна, а саме: 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко