Справа № 202/4405/20
пров. 2/202/1668/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Нетеса Н.І.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Індустріальний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до АТ КБ «ПриватБанк».

Вказаний виконавчий напис № 1866 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни 01.07.2019 року про звернення стягнення на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1739 від 06.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Тобто, між позивачем, котрий станом на час подання позову та розгляду справи є фізичною особою-підприємцем, та відповідачем юридичною особою виник спір щодо правомірності вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису № 1866 від 01.07.2019 року та наявності чи відсутності у відповідача права на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між фізичною особою-підприємцем та юридичною особою.

Суд, з`ясувавши думку представника позивача Бразалук С.С., яка заперечувала проти закриття провадження у справі, зазначаючи, що з цим позовом ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за місцезнаходженням нерухомого майна, що є предметом виконавчого напису нотаріуса та розташоване на території Індустріального району міста Дніпра, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи № 202/4405/20, звернувшись до суду з цим позовом до юридичної особи АТ КБ «ПриватБанк», позивач, будучи фізичною особою-підприємцем, просить визнати виконавчий напис № 1866, вчинений 01.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення в будівлі літ. В-3 на І-му поверсі поз. 1-3-:1-6 загальною площею 180,6 кв.м., ганки літ. В (3), в (5), в (6), у спільному користуванні ганок літ. В (2), споруди № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 279 656,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 7 905 930,08 грн., та витрат виконавчого напису 3500,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис вчинено на погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 1739 від 06.12.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Таким чином, між сторонами у справі: позивачем фізичною особою-підприємцем, та відповідачем юридичною особою виник спір щодо правомірності вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису № 1866 від 01.07.2019 року та наявності чи відсутності у відповідача права на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між фізичною особою-підприємцем та юридичною особою.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових,та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 року №10 передбачено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб`єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам ст.1 ГПК (у редакції до 15.12.2017 року).

Частиною 2 ст. 4 ГПК України (в редакції, чинній станом на час розгляду справи) визначений суб`єктний склад сторін господарського спору. Так, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи викладене, вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на зазначене, сплачена позивачем при поданні позову сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, вжиті ухвалою суду від 22.09.2020 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення, котре провадиться Індустріальним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в межах виконавчого провадження № 62454650 на підставі виконавчого напису № 1866 від 01.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення в будівлі літ. В-3 на І-му поверсі поз. 1-3-:1-6 загальною площею 180,6 кв.м., ганки літ. В (3), в (5), в (6), у спільному користуванні ганок літ. В (2), споруди № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 279 656,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 7 905 930,08 грн., та витрат виконавчого напису 3500,00 грн., підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1п.1, 256 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Індустріальний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню закрити.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., сплаченого у АТ «А-Банк» за квитанцією № MP_AB250599POO_14781310 від 21.07.2020 року на р/р № НОМЕР_1 , МФО 899998, .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 року у вигляді зупинення стягнення, котре провадиться Індустріальним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в межах виконавчого провадження № 62454650 на підставі виконавчого напису № 1866 від 01.07.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення в будівлі літ. В-3 на І-му поверсі поз. 1-3-:1-6 загальною площею 180,6 кв.м., ганки літ. В (3), в (5), в (6), у спільному користуванні ганок літ. В (2), споруди № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 279 656,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 7 905 930,08 грн., та витрат виконавчого напису 3500,00 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.