Провадження № 2/263/907/2020
12 березня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 18 грудня 2019 року надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька дітей в актові записи про народження внесені на підставі п.1 ст.135 СК України. Діти не відвідують школу, потребують медичного огляду та лікування. Мати не підтримує зв`язок з адміністраціями шкіл, де навчаються діти, не відвідує збори, діти не мають необхідного шкільного приладдя та форми, хворіють на педикульоз. Комісія у складі головного спеціаліста відділу соціально-правового захисту дітей управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, завуча ЗОШ №36, завуча та вчителя початкових класів гімназії №17, фахівця Центрального районного центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради (далі ЦрЦСССДМ ММР) здійснила вихід в родину ОСОБА_1 , де були зафіксовані незадовільні умови проживання дітей. А саме: у квартирі мешкає 11 людей, з яких ОСОБА_1 з трьома дітьми та її рідна сестра ОСОБА_5 з шістю дітьми. Квартиру сестри умовно поділили: кухнею та однією кімнатою користується ОСОБА_5 , другою кімнатою та лоджією користується ОСОБА_1 з дітьми. Лоджія самовільно, небезпечно пристосована для приготування їжі. На лоджії знаходиться електрична піч та електричний чайник. Електропостачання незаконно проведено від сусідів, оскільки відключено за борги. Кімната, де мешкають діти ОСОБА_6 потребує ремонту та покрашення санітарно - гігієнічного стану. На момент відвідування ОСОБА_7 готував макарони на лоджії в непристосованих для цього умовах. Усі діти мали занедбаний вигляд. ОСОБА_5 подзвонила матері дітей ОСОБА_1 та попросила прийти додому, повідомивши про візит комісії. Під час розмови було включено гучний зв`язок. ОСОБА_1 пояснила, що не прийде і якщо комісія бажає, нехай забирає всіх її дітей. Діти перебувають в умовах, які негативно впливають на їх життя, стан здоров`я та розвиток через ухилення матері від виконання своїх обов`язків. Під час бесіди з ОСОБА_1 вона пояснила, що не справляється зі своїми батьківськими обов`язками, залишає дітей одних на декілька днів без нагляду, діти самі готують їжу на лоджії, оскільки вона з сестрою не можуть поділити кухню. Її діти хворі та потребують особливого лікування, але вона не може їх утримувати, виховувати та доглядати. 21.10.2019 ОСОБА_1 було роз`яснено діюче законодавство України про відповідальність батьків за виховання, утримання та розвиток дітей, а також про необхідність належного виконання батьківських обов`язків і про наслідки їх невиконання. Малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з 18.10.2019 тимчасово знаходяться у реабілітаційному центрі на підставі заяви матері ОСОБА_1 . За цей час мати дітей до Центру не з`являлася, на дзвінки не відповідала. Малолітня ОСОБА_3 має дуже важкий психічний стан, дитина не контрольована, потребує термінової кваліфікованої допомоги. ОСОБА_8 має потребу у проходженні спеціальної медичної комісії. Просять позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одночасно стягнувши аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи їх на розрахункові (особисті) рахунки дітей.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду по суті.
Відповідач у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотань про перенесення розгляду справи від неї не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки, відзиву на позовну заяву не надала, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування Маріупольської міської ради підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.01.2018, виданого Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 23.01.2018, актовий запис №37, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_12 .(а.с.9).
Згідно із свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (а.с. 12).
Згідно із свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (а.с. 14).
Згідно із свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (а.с. 16).
Відповідно до інформації, наданої директором Маріупольської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №27 Донецької обласної ради на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 навчається у школі-інтернаті на рішенням ПМПК №31/947 від 23.05.2013. З початку навчального року ОСОБА_15 не приступив до занять у школі. Мати хлопчика, ОСОБА_10 , зв`язок зі школою та вчителями не підтримує зовсім. Мобільні телефони постійно вимкнені, а коли з`являються у мережі, слухавку ОСОБА_10 не бере. Під час відвідування вчителями родини удома, ОСОБА_10 поводилася зухвало та агресивно в бік педагогів, не намагаючись пояснити відсутність дитини у школі. ОСОБА_10 не контролює поведінку та місце знаходження сина, не пройшла з ним медичний огляд перед школою, до рекомендацій педагогів не прислухається, свої батьківські обов`язки стосовно сина ОСОБА_15 не виконує. Адміністрація школи просить надати дієву допомогу у роботі з ОСОБА_1 (а.с.20,45).
Відповідно до висновку психолого-медико-педагогічної консультації від 23.05.2013 №31/947, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушення пізнавальної діяльності легкого ступеню. Системний недорозвиток мовлення ІІ рівня. Поверховість мислення, орієнтація на зовнішні ознаки. Рекомендовано корекційне навчання за допоміжною програмою, корекційно-розвивальні заняття з розвитку мисленевих операцій. (а.с.21).
Відповідно до інформації від директора КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 36 Маріупольської міської ради Донецької області» на ім`я керівника управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, у їх закладі навчається дитина - ОСОБА_4 . Його мати, ОСОБА_1 , систематично та злісно не виконує батьківські обов`язки: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, залишає 3-х своїх дітей самих вдома на 2-3 дні. Її діти ходять неохайні та голодні. ОСОБА_7 на електричному приладі на лоджії самостійно варить макарони для сестри та молодшого брата. Батьківські збори ОСОБА_1 ніколи не відвідує. На телефонні дзвінки не відповідає. Педагоги неодноразово відвідували її удома, проводили профілактичні бесіди, роз`яснювали батьківську відповідальність, але ситуація у родині стала гірше. 07.10.2019 ОСОБА_1 не забрала сина зі школи та була відсутня вдома. Вчителі були вимушені викликати поліцію, щоб знайти матір. З 07.10.2019 по 15.10.2019 ОСОБА_16 школу не відвідував, гуляв, а побачивши на вулиці вчителів, втікав від них. Дитина не має форми для занять фізкультурою, часто відсутні шкільні приладдя. ОСОБА_4 має педикульоз та потребує лікування. (а.с.22-23).
З листа до управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради надійшла інформація від директора КЗ «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №17 Маріупольської міської ради Донецької області» від 08.10.2019 № 222 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає асоціальна родина, в якій виховується малолітня дитина - ОСОБА_3 , яка приступила до занять у цьому навчальному закладі з 19.09.2019. У дівчинки педагогічна запущеність, знижена мотивація до навчання, дошкільний тип сприйняття навчального матеріалу. ОСОБА_3 в 11 років не читає і не пише, знання відповідають навчальному рівню. Мати дитини ОСОБА_1 на контакт з педагогами не виходить, дала дві адреси проживання, але де мешкає невідомо. Зі слів ОСОБА_3 , вона не знає де знаходиться її мати. Адміністрація просить притягти матір до відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків. (а.с.24).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.10.2019, головним спеціалістом ССД ОСОБА_9 , завучем ЗОШ №36 ОСОБА_17 , завучем гімназії №17 ОСОБА_18 , вчителем гімназії №17 ОСОБА_19 , фахівцем ЦСССД ОСОБА_20 на підставі повідомлень ЗОШ №36, спеціальної ОШ №37, гімназії №17, з метою обстеження умов проживання проведено обстеження кв. АДРЕСА_2 , у якій зареєстровані та мешкають дві родини - ОСОБА_5 з шістьма дітьми та ОСОБА_1 з трьома дітьми. Кожна рожина займає окрему кімнату. Умови проживання родини ОСОБА_1 незадовільні. Кімната потребує ремонту, стіни обдерті, двері на лоджію трухляві, лущиться фарба. На лоджії знаходиться електрична плита та електричний чайник, де діти самі готують їжу. Холодильника немає. На час відвідування із їжі були в наявності макарони, пшенична крупа, яйця. Продукти знаходяться в шафі на лоджії. Санітарно-гігієнічний стан потребує покращення. Стосунки між сім`ями ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не дружні. На момент відвідування ОСОБА_1 дома не було. При розмові по телефону ОСОБА_1 пояснила, що додому не прийде і якщо комісія захоче, нехай забирають усіх дітей. (а.с.26).
Відповідно до Акту-роз`яснення про відповідальність батьків за ухилення від виконання батьківських обов`язків від 21.10.2019, ОСОБА_1 було роз`яснено діюче законодавство України про відповідальність батьків за виховання, утримання та розвиток дітей, а також про необхідність належного виконання батьківських обов`язків і про наслідки їх невиконання. (а.с.32).
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , остання пояснила, що не справляється зі своїми батьківськими обов`язками, залишає дітей одних на декілька днів без нагляду, діти самі готують їжу на лоджії, оскільки вона з сестрою не можуть поділити кухню. Її діти хворі та потребують особливого лікування, але вона не може їх утримувати, виховувати та доглядати. (а.с.33).
Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії від 28.11.2019 № 228, ОСОБА_3 за станом здоров`я має потребу в індивідуальному навчанні на 2019-2020 навчальний рік. (а.с.38).
Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії №228 від 28.11.2019, ОСОБА_2 за станом здоров`я має потребу в індивідуальному навчанні на 2019-2020 навчальний рік. (а.с.39).
Відповідно до характеристики ОСОБА_21 за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, має приводи до поліції, на профілактичні заходи не реагує.(а.с.42).
Згідно з листом ЦДР «Республика Пілігрім» №143 від 05.11.2019, малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з 18.10.2019 тимчасово знаходяться у реабілітаційному центрі на підставі заяви матері ОСОБА_1 . До теперішнього часу діти до школи не зараховані. ОСОБА_3 після прийому у міського психіатра направлена на обстеження у психіатричний диспансер, її психічний стан дуже важкий, дитина не контрольована, потребує термінової кваліфікованої допомоги. ОСОБА_7 зарахований до спеціальної школи-інтернату №37, має потребу у проходженні спеціальної медичної комісії . ОСОБА_16 не зарахований до ЗОШ №18 без заяви матері на ім`я директора школи. Мати дітей до Центру не з`являється, на дзвінки не відповідає. (а.с.44).
Згідно з характеристикою, наданою на ОСОБА_3 директором КЗ «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №17 Маріупольської міської ради Донецької області», дівчинка приступила до навчання в навчальному закладі з 19.09.2019. До приходу до Гімназії - початкової школи №17 ОСОБА_3 навчалася в ЗЗСО №36. У дівчинки педагогічна запущеність, знижена мотивація, дошкільний тип сприйняття навчального матеріалу. ОСОБА_3 не читає і не пише, знання відповідають начальному рівню. Мати на контакт з класним керівником не виходить, навчанням та вихованням дитини не займається. Адміністрація Гімназії-початкової школи звернулася до СДД та ЦСССДМ з проханням допомогти з`ясувати місце проживання дитини та притягти матір до відповідальності та невиконання нею батьківських обов`язків. (а.с.46).
За інформацією КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Маріуполя" № 01-11/1572 від 16.12.2019, ОСОБА_1 уклала декларацію на медичне обслуговування своїх дітей з лікарем-педіатром ОСОБА_22 20.09.2018. З цього часу за медичною допомогою вона не зверталася. 27.11.2019 і 28.11.2019 малолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були оглянуті лікарем педіатром, дитячим неврологом та психіатром в супроводі співробітника управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради з метою оформлення індивідуальної форми навчання. (а.с.48).
Згідно з витягом з протоколу №5 від 07.11.2019 п.18 засідання комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, комісія вирішила вважати недоцільним повернення малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до родини матері - ОСОБА_1 (а.с.49-50).
Відповідно до положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із положеннями Закону та роз`яснень, наведених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, кожен окремо та в їх сукупності, суд приймає їх до уваги, як належні, допустимі та достовірні, оскільки вони узгоджуються між собою та не містять внутрішніх протиріч. Суд приймає до уваги витяг з протоколу №5 від 07.11.2019 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, оскільки вказаний витяг підписаний уповноваженою особою та рішення прийнято на підставі вивчення всіх обставин справи.
З огляду до викладеного, суд приходить до переконання, що позивачем доведена та обставина, що ОСОБА_1 від виконання обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ухилилася, а саме суду надані докази того, що відповідач не піклується про своїх дітей, не відвідує дітей в ЦРП «Пілігрім», їх долею, життям, вихованням, навчанням та здоров`ям не цікавиться, не виявляє батьківської уваги та турботи, жодних заходів для повернення дітей до родини не здійснює. Натомість, відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей.
Проаналізувавши обставини ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно її дітей.
У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 якимось чином вплине на інтереси дітей, які не отримують від матері необхідної допомоги, уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин, згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його задоволення в повному обсязі.
Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Отже призначення піклувальника неповнолітній дитині, у випадку, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, є обов`язком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав малолітньою особою.
Аналізуючи при цьому норми ЦК України у вказаному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи неповнолітню особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні по справі, в якій буде встановлено, що неповнолітня особа позбавлена батьківського піклування, вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом встановлення над нею піклування та призначення їй піклувальника за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення піклувальника, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для неповнолітньої особи може виконувати обов`язки піклувальника. Слід зазначити, що за змістом ст. 60 ЦК України, законодавцем не конкретизується яка саме це повинна бути справа.
У зв`язку з цим, призначення піклувальника неповнолітній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена у повній мірі самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
Згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Статтею 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно із ч. 2 ст. 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на час розгляду справи відсутнє подання щодо призначення піклувальника неповнолітнім дітям, суд встановлює піклування та до призначення піклувальника передає дітей для здійснення піклування Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
За частиною третьої згаданої статті, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України).
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. ст.183, 184 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дітей судом не встановлено, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених доказів у їх сукупності, суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, на особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.
На підставі ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.
Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у виді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.
Аналіз положень п.14 ч.2 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється зокрема за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради відноситься до осіб, які мають право звернення до суду в інтересах малолітніх чи неповнолітніх.
Враховуючи ту обставину, що в даному випадку підставою звернення до суду із вказаним позовом було саме захист прав малолітніх дітей які залишилися без батьківського піклування, суд приходить до висновку, що звернення із вказаною заявою підпадає під дію п.14 ст.2 ЗУ «Про судовий збір», згідно із яким справляння судового збору відсутнє.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 170, 180, 182, 193, 243, 244 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п.14 ст.2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 14, 81, 223, 280, 281, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розрахункові (особисті) рахунки дітей, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про сторони у справі:

Позивач: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, ЄРДПОУ 04052784, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , IDпаспорт НОМЕР_6, виданий 23.04.2018 органом № 1436, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М.Томілін