Справа № 539/2451/20
Провадження № 2/539/952/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

з участю секретаря - Джадан І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко Марина Андріївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

У позові вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно.

Спадкоємцями першої черги являються діти спадкодавця: він - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також дружина ОСОБА_2 , яка від прийняття спадщини відмовилась.

14.07.2020 року було укладено Договір про поділ спадкового майна між ним та ОСОБА_3 , за яким вони дійшли згоди, що йому залишається домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 2,7491 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району, а ОСОБА_3 отримала у спадщину земельну ділянку, площею 2,8680 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району.

Відповідно до укладеного Договору про поділ спадкового майна, приватним нотаріусом йому та іншому спадкоємцю ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане домоволодіння йому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу.

Позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок садибного типу «А-1», загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м.; сарай «Б»; прибудову «б»; сарай «В»; прибудову «в»; сарай «Г»; вбиральню «Д»; погреб «Е»; огорожу №1; ворота №2; колодязь №3, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці, загальною площею 0,62 га, по АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача - адвокат Лисенко А.Ф. не з`явився, направив до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач - Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає слухати без участі свого представника, щодо позовних вимог покладається на рішення суду.

Третя особа приватний нотаріус Юрченко М.А. в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій прохає розглянути справу без її участі, щодо позовних вимог покладається на рішення суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, докази, надавши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30.12.2019 року Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №833 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та земельних ділянок: площею 2,7491 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району та площею 2,8680 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району.

Згідно Договору про поділ спадкового майна, укладеного 14.07.2020 року між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , останні дійшли згоди про те, що домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 2,7491 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району залишається ОСОБА_1 , а земельна ділянка, площею 2,8680 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району, залишається, відповідно, ОСОБА_3 (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А. від 14.07.2020 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на спадкове домоволодіння, позивачеві відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.11).

Крім цього, з вказаної постанови вбачається, що приватним нотаріусом заведено спадкову справу №98/2020 року на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі заяв про прийняття спадщини за законом від сина спадкодавця ОСОБА_1 та доньки спадкодавця ОСОБА_3 . У справі також мається заява від дружини спадкодавця ОСОБА_2 , яка від прийняття спадщини відмовилась в установленому законом порядку.

Спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, інші свідоцтва не видавались.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

П.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.12-13), відповідно до якого вбачається, що усі будівлі побудовано у 1979 році.

Згідно Інформаційної довідки ТОВ «ТехЕксперт БТІ», у вищевказаному домоволодінні самовільного перепланування та добудов не виявлено (а.с.14).

З матеріалів справи, зокрема, довідок Засульської сільської ради Лубенського району (а.с.8-9), а також Картки погосподарського обліку (а.с.10) вбачається, що домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 дійсно належало ОСОБА_4 .

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на частину домоволодіння, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оплату судових витрат взяв на себе позивач і не прохає стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області (юридична адреса: с.Засулля, вул.Молодіжна,78 Лубенського району Полтавської області, Код КОАТУУ: ), треті особи приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко Марина Андріївна (юридична адреса: м.Лубни пл.Вокзальна,1А Полтавської області) ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок садибного типу «А-1», загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м.; сарай «Б»; прибудову «б»; сарай «В»; прибудову «в»; сарай «Г»; вбиральню «Д»; погріб «Е»; огорожу №1; ворота №2; колодязь №3, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці, загальною площею 0,62 га, по АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко