233 № 233/901/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 9546,40 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 7507,52 грн, допомогу при скороченні в розмірі 7864,81 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2117,33 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що, що у відповідний період він працював на посаді монтера колії 4 розряду у виробничому підрозділі «Дебальцевська дистанція колії» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 17 липня 2017 року позивач був звільнений, проте відповідач не виплатив йому заробітну плату.

Разом з тим, сума доданків, наведених у позові, дорівнює 24918,73 грн та не відповідає ціні позову. А отже ціна позову містить арифметичну помилку.

В межах строків, передбачених п. 3 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, що спричинили не виплату заробітної плати позивачу, а саме: захоплення невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів АТ «Укрзалізниця», розташованих у м. Донецьк, в зв`язку з чим у відповідача з 16.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. У зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» підтвердити інформацію щодо фактичного виконання робіт та здійснити нарахування заробітної плати не можливо. Вважає, що позивачем не доведений факт виконання ним трудових обов`язків у спірний період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року та розмір заборгованості по заробітній платі. За першу половину березня 2017 року позивачу було нараховано заробітну плату в розмірі 1514,19 грн, яку після вирахування обов`язкових податків та зборів отримано позивачем 24 липня 2017 року в розмірі 1009,98 грн.

Позивач, його представник та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді монтера колії 4 розряду, околоток 8, зокрема з 11 липня 2016 року у реорганізованому на підставі наказу ПАТ «Українська залізниця» №303 від 15.04.2016 року виробничому підрозділі «Дебальцевська дистанція колії» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

17 липня 2017 року на підставі наказу від 14.07.2017 року № 11051/ДН-ОС позивач був звільнений у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються дублікатом трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , наказом (розпорядженням) № 11051/ДН-ОС від 14.07.2017 р. про припинення трудового договору (контракту), копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 938 від 31.10.2018 р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Згідно з ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно з ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Ухвалами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2020 року та 05 травня 2020 року у Акціонерного товариства «Українська залізниця» було витребувано докази про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивача за періоди з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, документи щодо остаточного розрахунку з ОСОБА_1 , рішення робочої комісії з їх опрацювання або їх копії.

Відповідачем на виконання вказаних ухвал суду надано копії табуляграм, відповідно до яких працівнику у період з березня 2017 року по липень 2017 року заробітну плату було нараховано з урахуванням часу простою: в березні 2017 року в розмірі 4465,14 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 2951,78 грн; за квітень 2017 року в розмірі 1479,29 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 977,92 грн; за травень 2017 року в розмірі 493,10 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 325,98 грн; за червень 2017 року в розмірі 616,38 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 407,47 грн; за липень 2017 року заробітну плату було нараховано в розмірі 16166,22 грн, яка складається, в тому числі, з компенсації за невикористану відпустку в сумі 7507,52 грн, вихідної допомоги при скороченні в сумі 7864,81 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 12735,99 грн.

А у підсумку розмір нарахованої заробітної плати за відповідний період складає 23220,13 грн, що є сумою вищенаведених доданків.

Крім того, відповідачем на виконання вказаних ухвал суду надано довідку від 01.04.2020 р. за № 686/2, копію відомості на виплату грошей № 16 за березень 2017 року, з якої вбачається, що за першу половину березня 2017 року позивачу було нараховано заробітну плату в розмірі 1514,19 грн, яку після вирахування обов`язкових податків та зборів отримано позивачем 24 липня 2017 року в розмірі 1000,98 грн, нарахування заробітної плати з 16 березня 2017 року по липень 2017 року не здійснювалося.

Разом з тим, відповідно до відомостей наданих Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (форма ОК-7) ОСОБА_1 . Регіональною філією «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () подавалися відомості про нараховану заробітну плату за березень 2017 року в розмірі 4688,02 грн, відомості про нараховану заробітну плату за період з квітня 2017 року по липень 2017 року роботодавцем не подавалися, страхові внески не сплачувалися.

Також відповідачем надано копію наказу (розпорядження) № 11051/ДН-ОС від 14.07.2017 р. про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 , табельний номер НОМЕР_2 , яким звільнено працівника з 17.07.2017 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та вирішено згідно із ст. 44 КЗпП України надати працівнику вихідну допомогу у розмірі одного середнього заробітку, компенсацію за 29 днів відпустки, копію довідки-розрахунку невикористаних днів відпустки, за які надається компенсація під час звільнення (що відповідає наданій відповідачем копії табуляграми за липень 2017 року), копію довідки, згідно з якою депонована заробітна плата відсутня, копію відомості (форма 33-М) від 17.07.2017 р. та довідки-розрахунку від 17.07.2017 р., згідно з якими наявний спецодяг у користуванні, копії особової картки та особового рахунку працівника, копію наказу виробничого підрозділу «Дебальцевська дистанція колії» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 475/в-т від 07.03.2017 року про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати, копію наказу виробничого підрозділу «Дебальцевська дистанція колії» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 225 від 18.04.2017 року про встановлення режиму неповного робочого тижня, копії розрахунків оплати середньої зарплати, вихідної допомоги при скороченні.

Суд не бере до уваги такі докази, як табуляграма за червень 2017 року і липень 2017 року та довідка про нараховану заробітну плату, підписану головним інженером ВП «Дебальцевська дистанція колії» та головним бухгалтером, як недостовірні, оскільки на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, так як в них міститься інформація про те, що нарахована заробітна плата позивачу за червень 2017 року дорівнює 2450,08 грн, після утримання обов`язкових податків та зборів 1619,67 грн, за липень 2017 року дорівнює 16166,22 грн, після утримання обов`язкових податків та зборів 33,24,79 грн, що відрізняється від відомостей, які містяться в табуляграмі за червень 2017 року, табуляграмі за липень 2017 року, копії яких були надані відповідачем та відповідно до яких сума заробітної плати за червень 2017 року дорівнювала 616,38 грн, після утримання обов`язкових податків та зборів 407,47 грн, за липень 2017 року дорівнювала 16166,22 грн, після утриманням обов`язкових податків та зборів 12735,99 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 04 липня 2018 року у справі 233/559/18 за позовом працівника до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі було встановлено, що з 20 березня 2017 року згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» філії «Донецька залізниця» №384 від 15.03.2017 року та наказом СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» №236/ДНД від 17.03.2017 року у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця», викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією відповідно до ст.ст. 34, 113 КЗпП України встановлено простій для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції.

Також відповідачем надано копію наказу регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №899-н від 26.06.2017 року про введення в дію Порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень».

Посилання відповідача про неможливість розрахунку заборгованості по заробітній платі через відсутність у роботодавця оригіналів первинних документів щодо розміру виконаної роботи та розміру заборгованості не спростовує висновків суду, оскільки обов`язок вести облік відпрацьованого часу та розміру заробітної плати покладено лише на роботодавця, обставини, які зумовлюють відсутність первинної документації, не звільняють роботодавця від обов`язку сплачувати заробітну плату працівнику, право на яку гарантоване Конституцією України.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця. Отже відсутність у відповідача первинної документації не є підставою для не нарахування та не виплати позивачу заробітної плати.

Наявність форс-мажорних обставин, що спричинили невиплату заробітної плати та відсутність відомостей про облік відпрацьованого часу, не спростовує висновків суду, оскільки право на заробітну плату гарантоване статтею 43 Конституції України та відсутність вини відповідача у невиконанні своїх обов`язків щодо виплати заробітної плати не звільняє його від виконання такого обов`язку в наступному, а може лише бути підставою для звільнення роботодавця від відповідальності, передбаченої трудовим законодавством за вказане порушення трудових прав.

Враховуючи те, що з 20 березня 2017 р. встановлено простій для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції на підставі наказу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» №236/ДНД від 17.03.2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 83 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) та при припиненні трудового договору з підстави, зазначеної пунктом 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також те, що роботодавцем не спростовано вказаний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що розрахунок заборгованості по заробітній платі, здійснений позивачем, відповідає обставинам справи.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Розглядаючи питання про розмір заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що відповідачем АТ «Українська залізниця» не спростовано розрахунок заборгованості із заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в загальному розмірі 21705,94 грн (23220,13 1514,19 ), до складу якої увійшла компенсація за невикористану відпустку за 29 днів в розмірі 7507,52 грн та вихідна допомога при скороченні в сумі 7684,81 грн, з наступним утриманням обов`язкових податків та зборів. А отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану відпустку та допомоги при скороченні в загальному розмірі 3212,79 грн (24918,73 21705,94) задоволенню не підлягають з підстав, що наведені вище.

Згідно із ч.1, п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 732,40 грн, розмір якого вирахуваний виходячи з того, що розмір задоволених позовних вимог дорівнює 21705,94 грн, сукупний розмір позовних вимог, у задоволені яких відмовлено, дорівнює 3212,79 грн, а ціна позову складає 24918,73 грн та відповідає розміру судового збору 840,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, ним надано договір № 42/2020 про надання правничої допомоги від 10.02.2020 року з адвокатом, відповідно до п. 3.1. якого оплата замовником за надані виконавцем юридичні послуги здійснюється за домовленістю сторін на підставі виставленого виконавцем замовнику розрахунку на оплату (додаток №1 до договору), розрахунок юридичних послуг від 11.02.2020 року, відповідно до якого замовнику надані адвокатом юридичні послуги, а саме: юридична консультація 250 грн, складання позовної заяви протягом 2-х годин - 1600 грн, складання клопотання про витребування доказів 20 хвилин 267,33 грн, вартість яких вирахувана на підставі ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», квитанцію №42 від 11.02.2020 року про оплату юридичних послуг в розмірі 2117,33 грн, посвідчену підписом та печаткою адвоката.

ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» втратив чинність 15.12.2017 року.

Разом з тим, вартість наданих послуг і виконаних робіт, а саме: юридична консультація 250 грн, складання позовної заяви протягом 2-х годин - 1600 грн, складання клопотання про витребування доказів 20 хвилин 267,33 грн, відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціні позову та значення справи для позивача, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про їх співмірність, а також доведеність факту їх сплати, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19. У вказаній постанові Верховний Суд здійснив аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, та дійшов висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

А отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1844,34 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 259, 264 - 265, 273, 274 - 279, 354, 430, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі 21705 (двадцяти однієї тисячі семисот п`яти) гривень 94 копійок з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в розмірі 3212 (трьох тисяч двохсот дванадцяти) гривень 79 копійок відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 732 (семисот тридцяти двох) гривень 40 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1844 (однієї тисячі восьмисот сорока чотирьох) гривень 34 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць - за квітень 2017 року в розмірі 1479 (однієї тисячі чотирьохсот сімдесяти дев`яти) гривень 29 копійок з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходження: 83680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, .

Суддя