Справа №705/4561/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

за участі:

представника позивача Мамчур О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом державного навчального закладу «Уманський професійний аграрний ліцей» до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення та зобов`язання відповідача знятися з реєстрації за місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Державний навчальний заклад (ДНЗ) «Уманський професійний аграрний ліцей» звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_1 з гуртожитку навчального закладу, без надання іншого жилого приміщення та зобов`язати відповідача знятися з реєстрації за адресою гуртожитку: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 з 2007 року самовільно, без будь-якої правової підстави, заселився в учнівський гуртожиток по АДРЕСА_1 , який знаходиться в державній власності та перебуває на праві оперативного управління у ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей». На неодноразові вимоги щодо виселення з гуртожитку відповідач не реагує та продовжує проживати в кімнаті № 100, мотивуючи відмову тим, що він є пенсіонером та ветераном війни.

З 2011 року позивачем укладалися угоди з мешканцями гуртожитку. Так, 01.09.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 була укладена угода № 7 на проживання в гуртожитку ліцею, строк дії якої визначався на один навчальний рік. З настанням нового навчального року угоди переукладалися знову на 1 рік. 01.09.2017 року між ДНЗ та ОСОБА_1 був укладений договір найму житла № 3 , строк дії якого закінчився 31.08.2018 року.

Гуртожиток має статус учнівського і за законом в ньому мають право проживати після укладення відповідного договору та отримання ордеру учні, які навчаються в ліцеї та працівники ліцею, які перебувають в трудових відносинах з навчальним закладом, за умови, що в них не має іншого житла.

ОСОБА_1 ніколи не перебував в трудових відносинах з ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей», він не є одиноким, має дорослих дітей, які мають власне житло, був одружений, мав своє житло, яке в 2004 році було продано. З 2007 року без відповідних правових підстав, самовільно, заселився до учнівського гуртожитку ліцею.

Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача порушені права ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» передбачені ст.ст.127-131 ЖК України та є таким, що не підпадає під дію ст.125 ЖК України, тобто не відноситься до осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача Мамчур О.В., в судовому засіданні, позовні вимоги ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» підтримала повністю та пояснила, що відповідач на незаконних підставах проживає в учнівському гуртожитку, з 2018 року з ним договір на проживання не укладається, тому відповідно бухгалтер йому не нараховує плату за комунальні послуги, однак він ігнорує їхні звернення з вимогою виселитися. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він був вселений в гуртожиток колишнім директором навчального закладу, іншого жила він немає, так як при розлученні своє житло віддав колишній дружині, з дочкою він не спілкується, а син проживає в Росії.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін у справі, суд вважає, що позовні вимоги обгрутовані, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.04.2007 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується штампом в паспорті ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 11.12.1997 року (а.с. 23).

За адресою: АДРЕСА_1 знаходиться гуртожиток, який є державною власністю, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101530618, сформованого 25.10.2017 року (а.с. 51).

Зазначений гуртожиток закріплений за ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» міністерства освіти і науки України, на праві оперативного управління. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 101532453 сформованого 25.10.2017 року (а.с. 49).

Функціонування гуртожитку, порядок надання житлової площі в гуртожитку, умови проживання, правила внутрішнього розпорядку, визначені положенням про гуртожиток ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» (а.с. 35-37).

У відповідності до п.1.2 Положення: гуртожиток ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» призначений для проживання на період навчання учнів, а також учнів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання на період навчання та інших осіб за рішенням дирекції навчального закладу.

Користування гуртожитками регулюється главою 4 ЖК України від 30.06.1983 року.

Так, згідно ст.127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки.

Порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається ст.ст. 128, 129 ЖК України. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідачем у справі не надано суду доказів щодо перебування його в трудових чи навчальний відносинах з позивачем ДНЗ «Уманський професійний аграрний ліцей» та відповідно вселення до гуртожитку для проживання на законній підставі відповідно до виданого ордера, тому суд вважає його таким, що самоправно зайняв жиле приміщення кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Угода № 7 від 01.09.2011 року на проживання в гуртожитку та договір найму житла № 3 від 01.09.2017 року, не являються належною та достатньою правовою підставою для проживання в гуртожитку. Крім того, дані угоди були строковими та на час звернення позивача до суду, тобто станом на 29.10.2018 року, втратили свою чинність.

Згідно абзацу 5 ст.9 ЖК України: житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до абзацу 3 ст.116 ЖК України: осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Аналогічна норма закріплена в п.44 Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208.

Суд вважає, що положення ч.6 ст.125 та ст.132 ЖК України, щодо підстав виселення, застосовуються виключно до житлових правовідносин, в яких одним із суб`єктів є особа, яка перебувала з підприємством, установою чи організацією у трудових відносинах. Закріплені в цих статтях норми гарантування не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення із гуртожитку осіб, які не перебували та не перебувають з установою у трудових відносинах.

Тобто, надання жилої площі в гуртожитку особам, які не працюють на підприємстві (без видачі ордера), є порушенням чинного законодавства та суперечить законодавчо визначеному призначенню гуртожитків (ст.ст.127-129 ЖК України), а закріплені в ст.125 та 132 ЖК України гарантії не можуть застосовуватися до осіб, які не перебувають із підприємством, установою, організацією у трудових відносинах, незаконно вселилися в гуртожиток та незаконно проживають в ньому.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій ВС України у своїй Постанові № 6-71цс11 від 19.12.2011 року.

З огляду на викладене ОСОБА_1 вселився та проживає в гуртожитку незаконно, тобто без відповідної правової підстави, в трудових відносинах з ДНЗ не перебував та не перебуває, не являється учнем чи студентом, тому підлягає виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, на підставі ст.116 ЖК України.

В зв`язку із задоволенням позову та виселенням ОСОБА_1 з гуртожитку позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача знятися з реєстрації за адресою гуртожитку також підлягають до задоволення, як похідні від основних позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 116, 125, 128-129, 132 ЖК України, Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 18, 19, 258-259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Державного навчального закладу «Уманський професійний аграрний ліцей» до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення та зобов`язання відповідача знятися з реєстрації за місцем проживання - задоволити повністю.

Виселити ОСОБА_1 з учнівського гуртожитку Державного навчального закладу «Уманський професійний аграрний ліцей», що розташований по АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Зобов`язати ОСОБА_1 знятися з реєстрації за адресою гуртожитку Державного навчального закладу «Уманський професійний аграрний ліцей», що розташований по вул. Щербаківського, (Колишня вул. Володарського) 4-а, м. Умань Черкаської області,

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий В.Л. Гудзенко