Справа № 559/2796/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2009. У вказаному житловому будинку зареєстрована її мама ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 , який фактично з 2015 року та по даний в будинку не проживає. Даний факт підтверджується актами про не проживання особи від 18.09.2019 та від 06.12.2019 року. Відсутність відповідача за місцем реєстрації не пов`язана з поважними причинами, передбаченими законодавством. Всі обов`язки з утримання будинку вона виконує самостійно, як власник житла. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Його реєстрація в будинку перешкоджає позивачці користуватись своєю власністю.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши учасників та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-278 від 07.03.2009(а.с. 9, 10).

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області №887 від 10.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який в будинку не проживає (а.с. 8).

У свідоцтві про народження позивачки її матір`ю зазначена ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після одруження позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 7).

Згідно актів проживання особи від 18.09.2019 року та від 06.12.2019, ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але понад чотири роки в будинку не проживає, його особистих речей та документів в будинку не виявлено (а.с. 11, 12).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд враховує, що житловий будинок АДРЕСА_2 належить позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-278 від 07.03.2009. Відповідач ОСОБА_2 у зазначеному будинку не проживає більше чотирьох років, а тому має бути позбавлений права користування житлом позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у праві розпорядження житлом шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.10.2020.

Суддя: Р.В. Ралець