Справа № 464/6092/19
пр.№ 2/464/478/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Гернага Ю.О.

цивільна справа №464/6092/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шоста Львівська державна нотаріальна контора,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и в:

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати спадковий договір, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 , посвідчений 26 вересня 2016 року Шостою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №2-994.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 вересня 2016 року між ним позивачем ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 укладений спадковий договір, посвідчений Шостою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №2-994. Відповідно до умов договору на відповідача - набувача ОСОБА_2 покладається обов`язок виконувати його - відчужувача ОСОБА_1 розпорядження, які стосуються створення та підтримання належних умов проживання та лікування, а у разі його смерті - ОСОБА_2 набуває права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09 грудня 1994 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою. 28 грудня 2007 року між ним позивачем ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У нього це був другий шлюб, а у відповідача третій. Після укладення шлюбу ОСОБА_2 переїхала проживати в його квартиру, де і було зареєстровано її місце проживання. З 2018 року відповідач почала недостатньо, а іноді й зовсім не приділяла йому уваги у сімейних стосунках, не здійснювала піклування та лікування. О 7.00 - 8.00год. ранку відповідач йшла на роботу і поверталася пізно вечором, а іноді і не ночувала вдома, працює нянею вихователем у господарів приватно. Їжу відповідач варила йому один раз у вихідний день. В вересні жовтні 2019 року відповідач забрала свої речі та переїхала жити до сина. Факт не проживання відповідача в його квартирі стверджується актом комісії ЛКП «Дністер». 05 листопада 2019 року він звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе за спадковим договором обов`язки та жодних сімейних стосунків у них немає, просить розірвати укладений між ними спадковий договір.

14 грудня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не зявляє самостійних вимог щодо предмету спору Шосту Львівську державну нотаріальну контору.

04 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала суду письмові пояснення, в яких просить розглядати справу у її відсутності та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити мотивуючи наступним. Стверджує, що належним чином виконує обов`язки по створенні та підтриманні належних умов проживання позивача ОСОБА_1 та його лікування. Після укладення спадкового договору вона за власні кошти провела капітальний ремонт квартири, поміняла усі двері, поклала плитку на кухні, засклила балкон, оплатила заборгованість за житлово-комунальні послуги. Стверджує, що позивач ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, а тому вона змушена була втікати. Зазначає, що позивач не впускає її в квартиру. Позивачу надавались путівки в санаторії в Східниці та в м.Київ, однак його звідти виганяли через залежність від алкоголю. Окрім цього, він проходив лікування від алкогольної залежності у м.Львові. Усе це вона терпіла заради збереження сім`ї. Вважає, що позивач заподіяв їй матеріальні та моральні збитки в розмірі 30000грн.

Третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, 03 лютого 2020 року подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

04 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити.

В ході розгляду справи будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подавалось.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого за №3-6609, виданого 09.12.1994 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.01.1995р. в реєстрову книгу №14 за реєстровим №5060, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2016р.

26 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, який посвідчений державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Кропельницькою Н.І. за реєстровим номером №2-995 та накладена заборона відчуження належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

За умовами спадкового договору набувач відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась виконувати розпорядження позивача ОСОБА_1 , як відчужувача, і в разі його смерті набуває права власності на квартиру АДРЕСА_1 (п.1 договору).

При цьому у пункті 9 спадкового договору визначені безумовні обов`язки набувача майна. Так, набувач ОСОБА_2 зобов`язалася виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_1 без їх конкретизації, і які стосуються створення та підтримання належних умов проживання та лікування відчужувача.

Судом встановлено, що з 28 грудня 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21 січня 2020 року розірвано.

Зазначеним рішенням суду від 21.01.2020р., яке не оскаржувалось та вступило в законну силу, встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Відповідно до акту комісії ЛКП «Дністер» від 30.10.2019р., ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , однак фактично з серпня 2019 року за даною адресою не проживає.

Згідно довідки НОМЕР_1 №839744 від 05.03.2019р. ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, отриману під час проходження служби в ОВС, рекомендовано лікування в ортопеда, кардіолога.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням набувачем (відповідачем) розпоряджень відчужувача (позивача), передбачених у спадковому договорі.

Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Таке ж положення міститься і в пункті 14 укладеного між сторонами спадкового договору.

Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є одинокою особою похилого віку, 1950 року народження, інвалідом II групи, а, відтак, потребує стороннього догляду та допомоги, в зв`язку з чим 28 вересня 2016 року він уклав спадковий договір з відповідачем, яким на відповідача покладено обов`язок виконувати розпорядження позивача, без їх конкретизації, і які стосуються створення та підтримання належних умов проживання та лікування.

Позивач посилається на те, що відповідач не виконує покладені на неї зобов`язання за спадковим договором, зокрема, жодного догляду за ним не здійснює, по господарству, в лікуванні та у вирішенні побутових проблем не допомагає.

Судом встановлено, що з серпня 2019 року відповідач з позивачем не проживає, сторони не ведуть спільне господарство. Належне виконання набувачем своїх зобов`язань у судовому засіданні не знайшло будь-якого підтвердження. Матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів про виконання відповідачем умов спадкового договору, зокрема, щодо підтримання належних умов проживання та лікування відчужувача.

Разом з тим відповідач в судові засідання не з`явилася та окрім письмових пояснень, які по суті не є доказами, на спростування вимог позивача жодних доказів не надала.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, як інвалід II групи, на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 17, 76-82, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про розірвання спадкового договору задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 26 вересня 2016 рокудержавним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Кропельницькою Н.І. та зареєстрований в реєстрі за №2-995.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Сторони в справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2020р.

Суддя Б.Р. Мичка