Справа №: 671/432/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, в якому просила визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на початку 1991 року між нею та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про купівлю-продаж належного останній житлового будинку по АДРЕСА_1 . На підтвердження угоди 26 березня 1991 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 4000 рублів, а ОСОБА_2 написала розписку про отримання коштів, передала позивачу документи і ключі від будинку і пообіцяла пізніше офіційно оформити договір купівлі-продажу.

В березні 1991 року ОСОБА_1 , з її слів, переселилась у вказаний будинок, де зареєструвалась та проживає по даний час.

Як зазначено у позовній заяві, офіційно договір купівлі-продажу будинку укладений не був, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Отже, як вказує ОСОБА_1 , вона з 1991 року по теперішній час постійно, відкрито і безперервно користується і володіє житловим будинком, проживає у ньому, однак не може отримати правовстановлюючі документи на це нерухоме майно з описаних вище причин (у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ), тому на підставі ст. 344 ЦК України просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з викладених у позові підстав.

Від представника відповідача до суду надійшла заява з проханням справу слухати у його відсутності. В заяві зазначено, що Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області не є належним відповідачем у справі та, згідно з ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 25 травня 1989 року ОСОБА_2 належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 8, 15).

За розпискою, написаною ОСОБА_2 , остання 26 березня 1991 року: «продала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 за 4000 рублів. Впродовж двох років зобов`язалася оформити нотаріально договір купівлі-продажу будинку» - а.с. 6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується даними свідоцтва про її смерть (а.с. 7).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Авратинської сільської ради Волочиського району Хмельницької області № 3 від 28 жовтня 2008 року, вулицю Леніна в с. Авратин Волочиського району було перейменовано на вулицю Незалежності (а.с. 16).

Згідно з довідкою старости сіл Авратин, Збручівка, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (Волочиська міська об`єднана територіальна громада) № 123 від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_1 з 1991 року зареєстрована та проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який вона купила у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно то технічного паспорту від 12 квітня 2018 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , до вказаного об`єкту нерухомості входять: житловий будинок літ. «А-1», веранда, ганок літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», огорожа № 1; технічний стан об`єкту задовільний, всі побудови здійснені до 1991 року (а.с. 9-14).

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася, та спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57849676 від 09 жовтня 2019 року, виданої Волочиською державною нотаріальною конторою.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, в редакції станом на 26 березня 1991 року (дата написання розписки), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Отже, при укладенні договору купівлі-продажу спірного будинку сторони не дотрималися форми укладення такого договору в момент його укладення, тобто написання розписки. Однак, факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_2 за житловий будинок та перехід майна у фактичне володіння ОСОБА_1 свідчить про те, що сторони діяли добросовісно та бажали настання правових наслідків договору купівлі-продажу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а ОСОБА_1 вважала, що вона на законних підставах володіє житловим будинком.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Матеріали справи свідчать, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно протягом більш як 20 років володіє об`єктом нерухомого майна - будинковолодінням по АДРЕСА_1 .

На думку суду, зміст описаної вище розписки за своєю суттю є договором про правомірність заволодіння майном, і свідчить про те, що сторони усвідомлювали, що вона за змістом являється договором про передачу громадянкою ОСОБА_2 свого майна громадянці ОСОБА_1 , яка за таку передачу сплатила кошти у визначеному сторонами розмірі. Крім того, власник майна ОСОБА_2 померла та спадкоємці після її смерті відсутні, в судовому засіданні не встановлено наявність суб`єктів, що претендували б на означений житловий будинок.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України; ст. ст. 316, 328, 344 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № АДРЕСА_1 (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами: житловий будинок літ. «А-1», веранда, ганок літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», огорожа № АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88; )

Повне судове рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя О.М. Бабій