Справа №461/790/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

02 березня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Скаб В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного акціонерного товариства - Акціонерної страхової компанії «Скарбниця» (; 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 5) про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

24 січня 2020 року представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвокат Буляндра Х.В. звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства - Акціонерної страхової компанії «Скарбниця» про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого покликалася на те, що 22 листопада 2018 року близько 06 години 30 хвилин поблизу будинку № 48-А на вулиці Шевченка у селі Скнилові Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_5 , керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_4 здійснив наїзд (переїзд) на лежачого пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Загибеллю потерпілого ОСОБА_6 внаслідок вищезазначеної ДТП, близьким родичам останнього, а саме позивачам як дружині, синові та дочці завдано матеріальної та моральної шкоди. Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області полковника поліції Саса М.В. про закриття кримінального провадження від 27.02.2019р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 22.11.2018р. - закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Оскільки, на підставі ч. 5 ст. 1187 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди виник у ОСОБА_5 як заподіювача шкоди незалежно від наявності вини, а його цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ АСК «Скарбниця», поліс ОСЦПВВНТЗ № АМ/2879227, строк дії з 15.02.2018р. до 14.02.2019р, і обов`язок щодо відшкодування завданої Позивачам шкоди згідно із ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладається на Відповідача як страховика, то останньому було подано відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" всі необхідні документи для одержання страхового відшкодування, а саме три заяви про страхове відшкодування за вхідними номерами 724, 725, 726 від 20.11.2019р. із вказаними у них додатками на загальну суму в межах мінімуму з відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого (п. 27.2. ст. 27 Закону), ліміту з відшкодування моральної шкоди (п. 27.3. ст. 27 Закону) та витрат на поховання (п. 27.4. ст. 27 Закону) - 182 904,00 грн. Проте, листами за вих. №08, вих. №09 та вих. №10 від 14 січня 2020 року Страховик, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 не настала, оскільки, в діях останнього не встановлено порушень вимог ПДР України та експлуатації транспорту, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, керуючись п.32.1 ст. 32 Закону, не визнав дану подію страховим випадком та відмовив Позивачам у виплаті страхового відшкодування. Не погоджуються із таким рішенням Страховика та вважають його незаконним, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь: ОСОБА_2 - шкоду, завдану смертю чоловіка в розмірі 134 028,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 14 892,00 грн., а разом 148 920,00 грн., ОСОБА_3 - моральну шкоду в розмірі 14 892,00 грн. та витрати на поховання батька в розмірі 4 200,00 грн., а разом 19 092,00 грн., ОСОБА_4 - моральну шкоду в розмірі 14 892,00 грн. та допустити рішення у цих частинах до негайного виконання на підставі ч.2 ст. 430 ЦПК України. Крім того, посилаючись на п. 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.10, п. 11 ст. 265 ЦПК України, просили стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних за період із 15.01.2020 року до дати виконання рішення суду, розрахунки розмірів яких здійснити за формулами наведеними в прохальній частині позову. Також просили стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиції сторін у справі.

17 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив, згідно із яким представник відповідача ПрАТ АСК «Скарбниця» - Гордій І.М. просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому, в обґрунтування прийнятого відповідачем рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, посилається на статті 2, 6, 32, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та зазначає, що у висновку експерта вказано, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок політравми, однак чи настала смерть саме внаслідок наїзд автомобіля «Мерседес 208», р.н. НОМЕР_4 не встановлено. Натомість, в постанові про закриття кримінального провадження вказано, що потерпіла особа ОСОБА_6 лежав (нерухомо) на проїзній часині дороги, а також, що в діях водія ОСОБА_5 не встановлено порушень вимог ПДР України та експлуатації транспорту, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Вважаючи, що мала місце дія непереборної сили, вказує, що в постанові про закриття кримінального провадження чітко зазначено, що водій ОСОБА_5 був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на лежачого пішохода шляхом застосування екстреного гальмування. Заперечуючи щодо вимоги про стягнення шкоди, заподіяної непрацездатній дружині смертю чоловіка, зазначає, що позивачами та їх представником не було надано підтверджуючих документів про доходи ОСОБА_6 та те чи останній мав змогу утримувати свою дружину, у зв`язку із чим ПрАТ АСК «Скарбниця» не мала змоги визначити розмір відшкодування по втраті годувальника.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Крім того, подав відзив згідно якого, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 22.11.2018 року близько 06 години 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_4 , при проїзді по вул. Шевченка поблизу будинку №48-А, що у селі Скнилів Пустомитівського району Львівської області, здійснив наїзд (переїзд) на лежачого пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм загинув на місці пригоди. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 від 23.11.2018 року.

22.11.2018 року відомості про вищевказаний факт СУ ГУ Національної поліції у Львівській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даним досудовим розслідуванням встановлено наступне.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №257/2018 від 02.01.2019 року, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок політравми, яка виразилась переломами кісток основи і склепіння черепа, грудного відділу хребта, ребер, розривами тканини легень, печінки, селезінки. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті від дії тупого предмету, сприяли настанню смерті і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Травма голови з відповідними внутрічерепними ушкодженнями, травма грудної клітки і живота з відповідними ушкодженнями внутрішніх органів, травма лівої гомілки з відшаруванням шкіри є результатом переїзду через тіло потерпілого колесами автомобіля. Садна на тильній поверхні обох кистей і колін від дії тупого предмету, яким могло бути падіння. Даних, що дане падіння є результатом наїзду автомобіля при експертизі не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_6 , 1956 р. н., етилового та інших спиртів не виявлено.

Згідно із висновком автотехнічної експертизи №1/1739 від 12.02.2019 року, в даній дорожній ситуації водій мікроавтобуса марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 при русі своїм мікроавтобусом із швидкістю 50 км/год. був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із заданого моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини пов`язані з тим, що об`єктивна можливість виявлення попереду в межах своєї смуги руху лежачого пішохода, для водія мікроавтобуса марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 настає на такій відстані з якої він вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на останнього шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування.

На підставі зібраних доказів, досудовим слідством не встановлено в діях водія ОСОБА_5 порушень вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

27.02.2019 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області полковника поліції Саса М. В. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 22.11.2018р. - закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Як вбачається із свідоцтва про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 від 01.08.1981 року, свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 від 08.06.1982 року, свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_8 від 26.08.1989 року та свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_3 серії НОМЕР_9 від 01.10.2011 року, позивач1 ОСОБА_2 є дружиною, позивач2 ОСОБА_3 - сином, а позивач3 ОСОБА_4 - дочкою померлого ОСОБА_6 . Отже, загибеллю останнього, позивачам у справі, завдано матеріальної та моральної шкоди.

Станом на момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 , відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/2879227 зі строком дії з 15.02.2018 року до 14.02.2019 року була застрахована відповідачем ПрАТ АСК «Скарбниця».

20.11.2019 року позивачі звернулися до відповідача із заявами про страхове відшкодування за вхідними номерами 724, 725, 726 згідно із якими просили здійснити виплату:

- ОСОБА_2 - 14 892,00 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка та 134 028,00 грн. відшкодування шкоди, заподіяної смертю чоловіка, що належиться дружині - пенсіонеру за віком;

- ОСОБА_3 - 14 892,00 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька та 4200,00 грн. відшкодування витрат на поховання батька;

- ОСОБА_4 - 14 892,00 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька.

14 січня 2020 року листами за вих. №08, вих. №09, вих. №10 ПрАТ АСК «Скарбниця» у відповідь позивачам повідомила, що не визнає дану подію страховим випадком, а тому змушена відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням). При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер (п.4, п.5, п.7 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю.

Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Враховуючи вищезазначене, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 настала без вини, а твердження представника відповідача про завдання шкоди внаслідок непереборної сили суд відкидає як необґрунтований, оскільки, встановлені судом обставини завдання шкоди не є факторами об`єктивного характеру, причинно не пов`язаними з джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у вказаній сфері, та відповідно до його преамбули, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Крім того, згідно із п. 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України ( 254к/96-ВР ), Цивільним кодексом України ( 435-15 ), Законом України "Про страхування" ( 85/96-ВР ), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність водія мікроавтобуса марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 як володільця джерела підвищеної небезпеки настала незалежно від наявності його вини у завданні шкоди у вигляді смерті пішохода ОСОБА_6 , а страхування цивільно-правової відповідальності спрямоване саме на страхування відповідальності законних володільців джерела підвищеної небезпеки, то відповідно і страхові компанії, в межах встановленого договором страхування розміру страхової суми, зобов`язані нести відповідальність за шкоду завдану внаслідок дії забезпеченого транспортного засобу (джерела підвищеної небезпеки). У даному випадку таким відповідальним страховиком згідно із полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/2879227 за шкоду заподіяну життю потерпілого у розмірі 200 000,00 грн. є відповідач ПрАТ АСК «Скарбниця».

Згідно із п. 27.2. ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

За правилами ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема дружині, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Системний аналіз вищезазначених норм свідчить про відсутність необхідності обов`язкового перебування непрацездатної дружини загиблого на його утриманні для відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, адже вимога бути на утриманні потерпілого міститься лише щодо зазначених у пункті п`ятому абзацу другого частини першої статті 1200 ЦК України - "інших непрацездатних осіб".

Таким чином, оскільки спеціальними нормами, якими регулюються дані правовідносини, непрацездатна дружина не віднесена до тієї категорії осіб, щодо яких вимагається перебування на утриманні померлого, як умови отримання відшкодування шкоди, то вона (дружина) позбавлена обов`язку з доказування факту їх перебування на такому утриманні. Сам факт наявності права позивача1, на утримання від її чоловіка, як дружини, яка на день його смерті досягла встановленого законом пенсійного віку, у даному випадку, є достатнім доказом для отримання відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого та підставою для страховика виплатити таке відшкодування.

Так, як вже судом встановлено, ОСОБА_2 є дружиною загиблого ОСОБА_6 та станом на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) останнього досягла встановленого законом пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням ОСОБА_2 за НОМЕР_10 від 25.07.2018 року.

Тому, враховуючи встановлений п. 27.2. ст. 27 Закону мінімум у розмірі 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, дружині загиблого - ОСОБА_2 , належиться відшкодування шкоди, завданої смертю чоловіка у сумі 134 028,00 грн. (36 х 3723 грн. згідно із ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік"), як єдиній особі, що має право на даний вид відшкодування.

До доводів відповідача про те, що ПрАТ АСК «Скарбниця» не мала змоги визначити розмір відшкодування по втраті годувальника через ненадання позивачами документів про доходи потерпілого, суд ставиться критично, оскільки, у даному випадку необхідності розраховувати розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого немає, з огляду на те, що позивач1 просила здійснити відшкодування шкоди, заподіяної смертю чоловіка у встановленому п. 27.2. ст. 27 Закону мінімумі у розмірі 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону, "страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами".

Тобто, виходячи із встановленого законом на той час розміру мінімальної заробітної плати, дружині та двом дітях загиблого на трьох належиться відшкодування моральної шкоди у сумі 44 676,00 (12 х 3723 згідно із ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік"), тобто кожному по 14 892,00 грн.

Відповідно до пункту 27.4. статті 27 Закону, «страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку».

Як вбачається із довідки №974 від 23.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Позивач 2 ОСОБА_3 дійсно займався похороном свого батька ОСОБА_6 , на що згідно із товарним чеком від 23.11.2018 року виданим ФОП ОСОБА_10 поніс витрати в розмірі 4 200,00 грн. А отже, на підставі п. 27.4. ст. 27 Закону витрати на поховання батька в розмірі 4 200,00 грн. також мають бути відшкодовані ОСОБА_3 страховиком.

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно із положеннями статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення ? невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно із ст. 992 Цивільного кодексу України, «У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом».

Відповідно до ст. 36.5. Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ)особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) дійшла висновку, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

А у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З огляду на вищезазначені норми, а також враховуючи те, що страховик безпідставно відмовив Позивачам у виплаті, належного їм згідно із Законом, страхового відшкодування 14.01.2020 року, а отже з наступного (15.01.2020) дня почалося прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання з виплати такого відшкодування, то ПрАТ АСК «Скарбниця» також зобов`язана сплатити Позивачам розміри пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 15.01.2020 року до дати повного виконання грошового зобов`язання, тобто до дати здійснення перерахунку наступних сум страхового відшкодування:

- позивачу 1 - ОСОБА_2 - 148 920,00 грн. (134 028,00 грн. шкоди, завданої непрацездатній дружині смертю чоловіка + 14 892,00 грн. моральної шкоди),

- позивачу 2 - ОСОБА_3 - 19 092,00 грн. (14 892,00 грн. моральної шкоди + 4 200,00 грн. витрат на поховання батька),

- позивачу 3 - ОСОБА_4 - 14 892,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п.10, п. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Враховуючи вказані вище положення та з метою забезпечення одномоментної та у повному обсязі реалізації відповідальності страховика за прострочення виконання грошового зобов`язання із здійснення страхового відшкодування у вигляді сплати пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за весь період прострочення аж до дня виконання рішення суду у даній справі, суд вважає за потрібне застосувати норми п.10, п. 11 ст. 265 ЦПК України, приймаючи рішення щодо стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Висновки за результатами розгляду справи.

Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що позивачами доведено підставність позовних вимог, що є обов`язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, відтак позов необхідно задовольнити.

Згідно із ч.2 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

З огляду на те, що дане рішення ухвалюється у справі про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, то керуючись нормами п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення із відповідача на користь позивачів розмірів шкоди, заподіяної смертю потерпілого ОСОБА_6 .

Щодо судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача 3 ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати на оплату правничої допомоги в загальному розмірі 15 000 грн., що нею мають бути сплачені на виконання умов договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №АОБ29/2020 від 17.01.2018р. укладеного із АО «Кодекс».

При цьому, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 про те, що «витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про відшкодування шкоди звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1842,22 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 526, 536, 599, 610, 611, 625, 979, 988, 990, 992, 999, 1166, 1167, 1187, 1200 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 9, 22, 23, 27, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шкоду, завдану смертю чоловіка в розмірі 134 028,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 14 892,00 грн., а разом 148 920,00 (сто сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять) грн. та допустити рішення у цій частині до негайного виконання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір пені за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

1.148 920,00 грн. Х 2 Х відсоток облікової ставки НБУ, що діє у періоді за який здійснюється розрахунок : 365 (днів у році) Х кількість прострочених днів за період у якому діяла облікова ставка НБУ.

2.Розміри пені за періодами облікової ставки НБУ додати між собою.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір інфляційних втрат за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

148 920,00 (сума боргу) Х сукупний індекс інфляції за період прострочення (розраховується шляхом перемноження індексів інфляції за кожний місяць у відсотках за розрахунковий період ) - 148 920,00 (сума боргу).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір трьох відсотків річних за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою: 3% Х 148 920,00 (сума боргу) Х кількість прострочених днів : 365(днів у році).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 14 892,00 грн. та витрати на поховання батька в розмірі 4 200,00 грн., а разом 19 092,00 (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто дві) грн. та допустити рішення у цій частині до негайного виконання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір пені за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

1.19 092,00 грн. Х 2 Х відсоток облікової ставки НБУ, що діє у періоді за який здійснюється розрахунок : 365 (днів у році) Х кількість прострочених днів за період у якому діяла облікова ставка НБУ.

2.Розміри пені за періодами облікової ставки НБУ додати між собою.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір інфляційних втрат за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

19 092,00 (сума боргу) Х сукупний індекс інфляції за період прострочення (розраховується шляхом перемноження індексів інфляції за кожний місяць у відсотках за розрахунковий період ) - 19 092,00 (сума боргу).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір трьох відсотків річних за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою: 3% Х 19 092,00 (сума боргу) Х кількість прострочених днів : 365(днів у році).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 14 892,00 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. та допустити рішення у цій частині до негайного виконання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) розмір пені за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

1.14 892,00 грн. Х 2 Х відсоток облікової ставки НБУ, що діє у періоді за який здійснюється розрахунок : 365 (днів у році) Х кількість прострочених днів за період у якому діяла облікова ставка НБУ.

2.Розміри пені за періодами облікової ставки НБУ додати між собою.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) розмір інфляційних втрат за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою:

14 892,00 (сума боргу) Х сукупний індекс інфляції за період прострочення (розраховується шляхом перемноження індексів інфляції за кожний місяць у відсотках за розрахунковий період ) - 14 892,00 (сума боргу).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) розмір трьох відсотків річних за період із 15.01.2020 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснити за наступною формулою: 3% Х 14 892,00 (сума боргу) Х кількість прострочених днів : 365(днів у році).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» () на користь ДСА України судовий збір в сумі 1842,22 (одну тисячу вісімсот сорок дві) гривні 22 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.03.2020 року.

Суддя І.Р. Волоско.