КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/2869/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гуля В.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Будинок Мрій» про усунення перешкод у користуванні житловими приміщеннями шляхом вселення та встановлення порядку користування житловими приміщеннями,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Будинок Мрій» про усунення перешкод у користуванні житловими приміщеннями шляхом вселення та встановлення порядку користування житловими приміщеннями.

В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2012 року по серпень 2015 року, поділ спільного майна подружжя в період знаходження в зареєстрованому шлюбі та поділ спільного майна, набутого в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу після розлучення, визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 та поділ іншого рухомого майна колишнього подружжя. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2017 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині позивних вимог про поділ квартири було скасовано та ухвалено нове рішення, а саме: визнано спільним майном колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кв. НОМЕР_1 , загальною площею 108,20 кв.м., жилої - 66,50 кв.м. в буд. АДРЕСА_4 ; в порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Відповідач чинить йому перешкоди в користуванні спільною квартирою, чим порушує визнане судом за ним право власності на 1/2 частину цієї квартири та право позивача на безперешкодне користування нею. В порядку усунення перешкод в користуванні квартирою позивачем на ім`я відповідача за місцем її проживання та знаходженням майна було направлено рекомендованим листом претензію з пропозицією про встановлення порядку користування приміщеннями квартири зі звільненням виділених в його (позивача) користування 1/2 частини приміщень від майна, що належить їй, з передачею рухомого майна, яке по рішенню суду визнано за ним та передачею позивачу комплекту ключів від вхідних дверей квартири. Зі слів позивача, відповідач не з`явилась, письмової відповіді на лист-претензію, позивач не отримав. Відповідач, не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, подала касаційну скаргу до ВССУ та продовжує перешкоджати позивачу у користуванні квартири.

Тому, позивач просить суд вселити його до спірної квартири та встановити порядок користування приміщеннями квартири між співвласниками наступним чином: кухня 11,1 м.кв. - у спільному користуванні (11,1/2 по 5,55 КВ.М. кожному), коридор 14,7 м.кв. - у спільному користуванні (14,7/2 по 7,35 кв.м. кожному; перша частина квартири у складі: - жила кімната 28,6 кв.м. з лоджією і; санвузол 4,7 кв.м. та приміщення гардеробу 2,3 кв.м., які складають площу 40,8 кв.м.; друга частина квартири у складі: - жила кімната 15,9 кв.м. з балконом 0,3 кв.м; жила кімната 22,0 кв.м. з балконом 0,6 кв.м. та санвузол 2,8 кв.м., які складають пл. в 41,6 кв.м., а інші приміщення залишити у спільне користування. Також вважає, що третя особа повинна бути присутня для складання акту передачі (закріплення у порядку визначеному вище) приміщень за сторонами - співвласниками квартири, в якому зафіксувати: показання квартирних лічильників, що розташовані у приміщеннях, них за сторонами; факт передачі комплекту ключів від вхідних дверей у квартиру відповідачем - позивачу ОСОБА_2 та визначити між співвласниками квартири порядок розрахунків за спожиті ними комунальні послуги. Тому просить суд задовольнити даний позов та стягнути судовий збір.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 рокузадоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСББ «Будинок Мрій» про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Усунено перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_2 у кв. АДРЕСА_1 . Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_2 кімнату площею - 28,6 кв.м., лоджію площею 5,2 кв.м., санвузол 4,7 кв.м. та приміщення гардеробу 2,3 кв.м. Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 кімнату площею - 15,9 кв.м. з балконом 0,3 кв.м, житлову кімнату площею 22 кв.м. з балконом 0,6 кв.м. та санвузол 2,8 кв.м., залишивши у спільному користуванні: кухню площею - 11,1 кв.м. та коридор - 14,7 кв.м..

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 14 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково, доповнено мотивувальну частину заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року вказавши: «Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн.. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу, суд відмовляє у цій частині позову, так як під час дослідження матеріалів справи було з`ясовано, що повноваження представника позивача - адвоката Дяковського О.С. у відповідності до матеріалів справи (а.с. 67-70) закінчились 17.03.2019 року, і він на момент винесення рішення є не повноважним представником позивача.» Доповнено резолютивну частину заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року таким змістом: «В іншій частині позову-відмовити.».

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 року.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи. Вважає, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, що саме відповідач перешкоджає у користуванні квартирою, внаслідок чого, судом першої інстанції не досліджено жодного доказу, який би вказував на порушення прав позивача. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано порядок користування квартирою, що склався між сторонами, що в свою чергу змушує відповідача проводити ремонтні роботи. Крім того, вказує, що їй не зрозуміло, в якій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на протиріччях.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач є співвласником спірної квартири, відповідач створює позивачу перешкоди в проживанні і користуванні квартирою, а тому позовні вимоги про вселення та визначення порядку користування підлягають задоволенню, як законні та обґрунтовані.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо контролю з боку ОСББ «Будинок Мрій» за вселенням позивача та передачею його речей, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що вимоги є незаконними та необґрунтованими. Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції позивач їх не підтримував.

Відповідно дост. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст.364 ЦК Україниспіввласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц дійшла висновку про те, що допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду мста Києва від 10 квітня 2017 року скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року в частині позивних вимог про поділ квартири та ухвалено нове рішення. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 . В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 . В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 . В решті рішення залишено без змін (а.с. 9).

Постановою Верховного суду від 31 жовтня 2018 року залишено без змін рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року у незмінній частині, рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року залишено без змін (а.с. 108-114).

15 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, надати йому та/або уповноваженій особі доступ до квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_6 . А також просив, визнати та погодити з ним приміщення квартири, котрі переходять у його користування, з урахуванням площі, визначеної судовим рішенням, а саме: загальною площею в розмірі 54.1 кв.м; укласти та нотаріально посвідчити Договір користування квартирою (а.с. 10-11).

Також, позивач звертався до відповідача із пропозиціями для укладення угод про порядок користування квартирою та наданням ключів та доступу до квартири 27 лютого 2018 року, 27 березня 2018 року та 08 грудня 2018 року (а.с. 50-54, 56-58, 120-121).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 грудня 2018 року №149425596 позивачем 07 грудня 2018 року зареєстровано право власності за Ѕ часткою квартири АДРЕСА_1 (а.с.119).

Встановлено, що із плану-схеми розподілу приміщень квартири АДРЕСА_1 вбачається, що квартира загальною площею 108,20 кв.м., житловою площею 66,50 кв.м. складається з: кухня 11,1 м.кв., коридору 14,7 м.кв., санвузол 4,7 кв.м., санвузол 2,8 кв.м., гардеробу 2,3 кв.м., жила кімната 28,6 кв.м., лоджиєю 5,2 кв.м., жила кімната 15,9 кв.м. з балконом 0,3 кв.м., жила кімната 22,0 кв.м. з балконом 0,6 кв.м. (а.с. 8).

Також судом встановлено, що кожному із співвласників повинно бути виділено 33,25 кв.м. (66,50 кв.м. / 2 співвласника = 33,25 кв.м. житлової площі).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визначення порядку користування квартирою, виділивши відповідачу житлові кімнати площею 15,9 кв.м. та 22,0 кв. м., а позивачу 28,6 кв.м., таким чином, зазначений варіант визначення порядку користування квартирою не порушує права позивача.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивач є власником Ѕ частини спірної квартири і відповідно до ст. 321, 391 ЦК Українивправі володіти, користуватися і розпоряджатися Ѕ частиною квартири, а також вимагати усунення перешкод у здійснені права користування житловими приміщеннями у спірній квартирі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, що саме відповідач перешкоджає у користуванні квартирою, внаслідок чого, судом першої інстанції не досліджено жодного доказу, який би вказував на порушення прав позивача, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки матеріали справи містять докази про те, що позивачем неодноразово надсилались відповідачу листи-претензії та пропозиції щодо встановлення порядку користування приміщеннями квартири. Крім того, зазначені доводи спростовуються висновком ВеликоїПалатиВерховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц про те, що допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано порядок користування квартирою, що склався між сторонами, що в свою чергу змушує відповідача проводити ремонтні роботи, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів про існування встановленого порядку користування квартирою.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачу не зрозуміло, в якій частині позовних вимог позивачу відмовлено, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо контролю з боку ОСББ «Будинок Мрій» за вселенням позивача та передачею його речей.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що житлові права позивача було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами, положення ст. ст. 364, 370, 391 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» березня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіВ.В. Гуль
О.І. Сліпченко