Ухвала

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 466/6897/14-ц

провадження № 61-14016ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення суду про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення суду про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 03 вересня 2010 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2011 року, з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 стягнуто на її користь 249 710 грн відшкодування вартості невід`ємних поліпшень квартири АДРЕСА_1 та 13 481,34 грн витрат на загальнообов`язкові витрати МЖК.

Вважала, що оскільки відповідачі повернули присуджені рішенням суду грошові кошти лише 22 лютого 2016 року, вона має право на стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних.

Остаточно сформулювавши позовні вимоги просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на її користь інфляційні втрати за період з 27 квітня 2011 року по 22 лютого 2016 року в розмірі 208 642,60 грн та 3% річних за період з 27 квітня 2013 року по 22 лютого 2016 року в розмірі 22 467,72 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 16 вересня 2019 року позов задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 03 вересня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2011 року, про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири, інфляційні втрати за період з 27 квітня 2011 року по 22 лютого 2016 року в розмірі 208 642, 60 грн та 3% річних за період з 27 квітня 2013 року по 22 лютого 2016 року в розмірі 22 467,72 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 16 вересня 2019 року в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2011 року, про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири, 113 732,74 грн інфляційних втрат за період з 03 березня 2015 року по 22 лютого 2016 року та 7 759,49 грн 3% річних за період з 03 березня 2015 року по 22 лютого 2016 року скасовано, в задоволенні позовних вимог в наведеній частині відмовлено, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У серпні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, яку просить скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення суду про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири.

23 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, в якій скаржник просила скасувати це судове рішення.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення суду про відшкодування шкоди та вартості невід`ємних поліпшень квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська