Справа № 222/1965/19
Провадження № 2/222/78/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 114 від 05.08.1993 року належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі з 21.12.2012 року зареєстрована донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_2 , яка більше двох років в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не зберігає та квартирою взагалі не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не в змозі, оскільки у 2017 році виїхала за межі України, вийшла заміж та разом з чоловіком мешкає у м. Южно-Сахалінськ Сахалінської області РФ. На даний час він має намір продати квартиру, але наявність реєстрації відповідачки в його квартирі порушує його право на вільне володіння та користування власністю та створює перешкоди щодо відчуження належного йому майна. В зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.11.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, але на адресу повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». Таким чином її місцезнаходження та місце роботи суду не відомо, тому вона повідомлена про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність нез`явившихся учасників справи.

Розглянувши письмову заяву позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1993 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП Нікольської райради «Бюро технічної інвентаризації» вих. № 204 від 15.10.2019 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1993 року, та зареєстрована за ним БТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 2519/1 від 09.08.1993 року.

Згідно домової книги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.12.2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 3965 від 15.10.2019 року ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , та має склад сім`ї: дружина ОСОБА_3 , 1969 року народження, та донька ОСОБА_2 , 1993 року народження.

Згідно Акту підтвердження факту проживання/не проживання від 18.10.2019 року, складеного депутатом Нікольської селищної ради з участю сусідів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але за даною адресою в період часу з 2017 року по дату складання акту фактично не проживає.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач на законних підставах є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 і має право на власний розсуд безперешкодно володіти, розпоряджатися та користуватися належним йому нерухомим майном, а відповідачка, яка є членом сім`ї позивача, зареєстрована в зазначеній квартирі, але в ній фактично більш одного року не проживає без поважних причин та у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, що порушує право позивача на користування належним йому майном, атому його право порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Також задовольняючи позов суд виходить з того, що відповідачкою відзиву не подано та не спростовано доводи позивача.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 764,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 90, 91, 128, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ), такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 11.02.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець