У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

03.09.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», звернулось до суду з даною заявою мотивуючи тим, що 21.01.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд ухвалив рішення у справі №357/15612/14-ц, про стягнення заборгованості за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра». 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», було укладено Договір про відступлення прав вимоги GL2N79736ПВ, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус». На виконання рішення суду у вказаній справі Білоцерківський міськрайонний суд видав Банку виконавчі листи. Банк звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 завершено виконавче провадження №47971703. Згідно Акту приймання-передачі оригіналу документа до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів не були передані Банком до ТОВ «ФК «ІнвестХаус», що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті. Крім того, відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконання не перебуває. Оригінал виконавчих листів про стягнення з боржника на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. 04.06.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку. У зв`язку з проведенням ліквідації ПАТ «КБ «Надра» керівництво банку було повністю змінено, були закриті територіальні відділення банку та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. Повноваження органів управління банку, що ліквідується, покладаються на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Продаж кредитних портфелів здійснюється банком великими обсягами - тисячами кредитів, що передбачає підготовку та передачу дуже великої кількості документів. Отже, процедура ліквідація банку, яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Рішення суду від 21.01.2015 року, яке ухвалив Білоцерківський міськрайонний суд про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. Тому, просили замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ФК «ІнвестХаус», , у справі №357/15612/14-ц, видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року станом на 04.07.2014 року в розмірі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385 812,21 грн. та 66 771,25 грн. та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

05.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнвестХаус» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-17-000012-b від 10.02.2020 року, складеного Товарна біржа «Публічні аукціони» укладено договір №GL2N79736ПВ, про відступлення прав вимоги (а.с.58-59) з якого вбачається, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржникам грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна.

Згідно додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги від 05.03.2020 року (а.с.60-61), а саме: реєстру кредитних договорів, майнові права за якими відступаються та боржників за такими договорами, до переліку входить кредитний договір №119/П/20/2007-840 від 09.01.2007 року, позичальником якого є ОСОБА_1 .

З платіжного доручення №905 від 02.03.2020 року (а.с.62) вбачається, що 02.03.2020 року ТОВ ФК «ІнвестХаус» сплатив за лот GL2N79736 на рахунок ПАТ «КБ «Надра» - 2109275,07 грн.

З Акта приймання передачі оригіналів документів від 05.03.2020 року (а.с.63-64) вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» передав ТОВ «ФК «ІнвестХаус» кредитну справу №119/П/20/2007-840 ОСОБА_1 , договір «Автопакет» №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, тому заміна стягувача у зобов`язанні шляхом правонаступництва, яке відбулося, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

В зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», в частині заміни сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

Заявник також просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк його пред`явлення до виконання.

З відповіді на запит (а.с.65) вбачається, що всі документи по претензійно-позовній роботі та стягнення заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «Надра», передано ТОВ «ФК «Інвест Хаус» при укладанні договору про відступлення прав вимоги за Актом приймання-передачі оригіналів документів до вищевказаних договорів. Отже, всі наявні в ПАТ «КБ «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «ФК «Інвест Хаус» за вказаним актом. Таким чином, у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступлення ТОВ «ФК «Інвест Хаус» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

Як вбачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП (а.с.66) 01.07.2015 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження 47971703 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач - ПАТ «КБ «Надра Банк», стан ВП: завершено.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органам державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечитиефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява № 23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складом частина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оригінал виконавчого листа втрачено, рішення суду не виконано, тому заява ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в частині видачі дубліката виконавчого листа, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», який чинний на даний час, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказав, що з 05.06.2015 року у відповідності до чинного законодавства України було розпочато процедуру припинення ПАТ КБ «Надра», у зв`язку з проведенням процедури ліквідації та скорочення персоналу Банк не контролював хід виконавчих проваджень, тому пропустив вказаний строк.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що на адресу ПАТ «КБ «Надра» постанова державного виконавця про завершення виконавчого провадження та оригінали виконавчих листів по справі №357/15612/14-ц не надходили.

Судом встановлено, що 05.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнвестХаус» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-17-000012-b від 10.02.2020 року, складеного Товарна біржа «Публічні аукціони» укладено договір №GL2N79736ПВ, про відступлення прав вимоги.

Тобто, заявник не міг реалізувати своє право щодо отримання дублікатів виконавчих листів в межах строку пред`явлення їх до виконання, а тому пропустив вказаний строк з поважних причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що, є завершальною частиною розгляду цивільної справи, тому суд, вирішуючи дане питання, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Судом встановлено, що виконавчі листи були видані 19.05.2015 року, виконавче провадження АСВП 47971703 завершено, тобто на даний час рішення суду не виконано, борг не сплачено.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи обставини та докази, враховуючи, що вини заявника у пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання не встановлено, суд приходить до висновку, що заява в даній частині також підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, ст. 273, 354, 355, 442 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», про заміну сторони виконавчого провадження,видача дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» (, місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року, у цивільній справі №357/15612/14-ц 2/357/254/15, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року в сумі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385812,21 грн. та 66 771,25 грн. та судових витрат в розмірі 3 654,00 грн.

Видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року у справі№357/15612/14-ц 2/357/254/15, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року в сумі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385812,21 грн. та 66 771,25 грн. та судових витрат в розмірі 3 654,00 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року у справі№357/15612/14-ц 2/357/254/15, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 23.09.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко