ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8921/19
провадження № 2/753/3608/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила збільшити розмір стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 02.12.2008 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2008 року з відповідача утримуються аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів щомісячно.

Враховуючи результати медичного обстеження спільної дочки сторін, вона потребує постійного лікування, а тому розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивача є занадто низькими.

Крім того, позивач постійно несе витрати на спортивні заняття, а її доходи не дозволяють в повній мірі забезпечувати дитину.

На підставі викладеного, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач, за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2008 року, на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , 2002 року народження, з 1/2 до 3/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві, згідно якого він посилався на те, що позивач не надала жодних доказів наявності підстав для збільшення розміру аліментів, а також наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Суд, заслухавши вступні слова позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Києві народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1874 від 31.07.2002 року).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2008 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 19.09.2008 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до довідки-розрахунку від 28.11.2018 року №54101, виданої ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, станом на 01.11.2018 року відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів, крім того, має переплату по аліментах у сумі 57 224,90 грн.

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 старша донька сторін ОСОБА_7 досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відтак, починаючи з 28.09.2019 року відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Позивач обгрунтовує підставу позову про збільшення розміру аліментів тим, що молодша дочка сторін ОСОБА_3 має ряд захворювань (хронічний рецедивуючий кератокон`юктивіт, хронічну вірусну мікст інфекцію, алергію на харчові продукти), про що свідчать надані позивачем медичні довідки та медична документація, також потребує постійного лікування.

А також, як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів.

Згідно написаної власноручно позивачем довідки, позивач не працює - є домогосподаркою.

Відповідно до довідки, наданої відповідачем з Пенсійного фонду України, середньомісячна заробітна плата відповідача у переод з липня 2019 року по січень 2020 року складає 4372,86 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

За положеннями ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення Дарницьким районним судом м. Києва від 18.11.2008 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення.

Судом встановлено, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина від другого шлюбу, розмір доходу відповідача не є достатнім для зміни розміру аліментів. Крім того, відповідач сплачував аліменти на утримання двох дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , до досягнення ОСОБА_7 повноліття, та сплачує аліменти на молодшу дочку ОСОБА_3 , заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268,280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 24, 112, 150, 152, 155, 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів- відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: