Справа № 573/1145/20
Номер провадження 2/573/302/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 року судом відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повне звільнення від сплати заборгованості за аліментами, розгляд справи призначено на 11 вересня 2020 року о 10-000 год.

01 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю зі сплати аліментів.

07 вересня 2020 року судом винесено ухвалу, якою первісний позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повне звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю зі сплати аліментів, відповідно до вимог ст. 193 ЦПК України об`єднано в одне провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13-00 год. 06 жовтня 2020 року .

22 вересня 2020 року до суду поштовим відправленням надійшла письмова заява від ОСОБА_1 про відвід судді Черкашиної М.С., яка мотивована тим, що суддя побічно заінтересована у результатах цивільної справи, оскільки об`єднала зустрічний позов разом із його первісним позовом, не з`ясувавши думку сторін. Крім того, суддя раніше не об`єднала поданий ним первісний позов разом зі скаргою на дії державного виконавця. Також суддя Черкашина М.С. приймала участь у вирішенні справи про стягнення із нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини. Посилаючись на викладені вище обставини, просить задовольнити заяву про відвід судді Черкащиної М.С.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити питання про відвід судді без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді, приходить до наступних висновків.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Хаушильд» проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У рішенні від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей протни Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п. 27, 28 та 30. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, 43 ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Суд зазначає, що 01 липня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повне звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Встановивши невідповідність позовної заяви вимогам діючого ЦПК України, 10 липня 2020 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом десяти днів в з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 11 серпня 2020 року відкрито провадження у вказаній вище справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю зі сплати аліментів.

Ознайомившись із зустрічним позовом, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що вимоги за первісним та зустрічним позовами взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним, форма і зміст зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. 194 ЦПК України, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним, з переходом до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

На думку суду, наведені позивачем ОСОБА_1 у заяві про відвід судді доводи стосовно того, що суддя побічно заінтересована у результаті розгляду справи, оскільки об`єднала зустрічний позов разом із первісним позовом, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, і не визначаються у розумінні норм ЦПК України підставними для відводу.

В даному випадку має місце фактично незгода позивача з прийнятою суддею процесуальною ухвалою у справі про об`єднання зустрічного позову разом із первісним позовом відповідно до вимог ст. 193 ЦПК України, що сама по собі не може свідчити про наявність підстав для відводу судді від розгляду позовної заяви.

Доводи стосовно того, що суддя Черкашина М.С. не об`єднала первісний позов зі скаргою ОСОБА_1 поданою на дії державного виконавця не відповідають дійсності, оскільки скарга на дії державного виконавця перебувала у провадженні судді Терещенко О.І., яка вирішувала питання про об`єднання скарги.

Крім того, суддя Черкашина М.С. не розглядала позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка перебувала у провадженні судді Свиргуненко Ю.М., яка винесла рішення про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , про що свідчить копія рішення у матеріалах справи, долучена самим ОСОБА_1 .

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, об`єднання зустрічного позову із первісним позовом прямо передбачено вимогами ст. 173 ЦПК України, і не є порушенням права на справедливий судовий захист. Інші обставини, зазначені як підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід та спростовуються письмовими матеріалами справи, наданим до суду самим ОСОБА_1 .

Жодних інших обставин, які б давали можливість прийти до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід, позивачем не зазначено.

Враховуючи викладене, за результатами розгляду заяви позивача судом не встановлено будь-яких з вищенаведених обставин, які б давали підстави для відводу судді Черкашиної М.С.

Частиною третьою ст. 40 ЦПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим, наявні підстави для передачі заяви позивача про відвід судді для проведення автоматичного розподілу для визначення судді для її розгляду.

Керуючись ст. ст. 36,39,40 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати необґрунтованим заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Черкашиній М.С.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Черкашиної М.С. до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст.133 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: