Справа № 171/2476/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Десятникової І.І.,

представника позивача Галайдюка Ф.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Зеленодольський міський водоканал", третя особа Зеленодольська міська рада Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповіда про визнання дій неправомірними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.02.1981 року вона зареєструвала шлюб зі своїм чоловіком ОСОБА_2 . Чоловік працював на той час будівельником монтажного управління № 3 треста «Електроюжмонтаж». На початку травня місяця 1983 року позивач разом з чоловіком на підставі спільної постанови адміністрації і цехкома профсоюзу монтажного управління № 3 треста «Електроюжмонтаж» за погодженням з адміністрацією і посрайкома профсоюзу будівельного управління Криворізької ДРЕС від 20.01.1983 року № 21, та спільної постанови адміністрації і заводського комітету профсоюзу Криворізької ДРЕС від 28 січня 1983 року № 47, затвердженої виконкомом Апостолівської районної ради депутатів трудящих, а також ордеру на вселення, здійснили вселення до однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 13 травня 1983 року їх обох там прописали. Ордер чоловік згідно п. 72 Правил квартирного обліку при вселенні в надане жиле приміщення здав у житлово-експлуатаційну організацію під час оформлення прописки. Позивач була включена до членів сім`ї наймача, як його дружина. З чоловіком як основним квартиронаймачем на підставі ордера було укладено відповідний письмовий договір найму жилого приміщення. Відповідач відкрив особовий рахунок на цю квартиру і вони щомісячно з чоловіком своєчасно здійснювали плату за користування житлом (квартирна плата) та відповідні комунальні платежі за отримання послуг у водопостачанні та водовідведенні, вивозу сміття, прибирання придомової території тощо. 12 березня 2019 року у цій же квартирі чоловік позивача помер. У зв`язку з цим відповідач уклав аналогічний договір з позивачем, як наймачем квартири, а також відкрив особовий рахунок на ім`я позивача. 14 травня 2019 року позивач звернулась з відповідною заявою на приватизацію квартири до керівника місцевого органу приватизації ОСОБА_3 . Через три дні, тобто 17 травня 2019 року, відповідач надала позивачу письмову відмову у задоволенні заяви мотивуючи тим, що у поданому пакеті документів відсутня копія ордеру про надання жилої площі. Оскільки ні копії ордеру на вселення сім`ї ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 , ні корінця до ордера в органах місцевої влади та КП «Зеленодольське міське житло» не збереглося з причин, що не залежали від позивача, позивач вважає, що має право на приватизацію житла, у якому живе з 1983 року, оскільки на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію держаного житлового фонду» жила у ньому на правах члена сім`ї наймача. На підставі викладеного просить визнати неправомірною відмову від 17.05.2019 року у наданні дозволу на приватизацію житла.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 , допитана у судовому засіданні за її згодою по правилам допиту свідка, пояснила, що до квартири АДРЕСА_1 вселилась у травні 1983 року спільно з чоловіком на підставі рішення уповноваженого органу, тобто на законних підставах, чи був ордер та де він є вона не пам`ятає, жодних вимог про незаконне вселення до них не пред`являлось, при зверненні з заявою про приватизацію з`ясовано, що у неї відсутній ордер, вона вжила всі можливі заходи з приводу отримання ордеру, але у установах, куди вона зверталась, він відсутній, тому єдиним способом відновлення її прав є звернення до суду з позовом.

Представник відповідача Комунального підприємства "Зеленодольський міський водоканал" в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти вимог позивача, однак у відзиві зазначає, що позивачем при зверненні до органу приватизації не надано ордеру.

Представник третьої особи - Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти вимог позивача.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04.02.1981 року, що підтверджується відповідним записом у паспорті позивача, копіює свідоуцтва про шлюб (а.с.7,10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2019 року (а.с.12).

Відповідно до довідки про отримання житлового сертифікату № НОМЕР_2 від 10.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1956 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в приватизації участі не приймала (а.с.19).

Згідно повідомлення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 10.05.2019 року № 10/06-01 встановлено, що інформація щодо ордерів на квартири та рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради за 1983 рік відсутня (а.с.20).

Відповідно до спільної постанови адміністрації і цехкома профсоюзу монтажного управління № 3 треста «Електроюжмонтаж» за погодженням з адміністрацією і посрайкома профсоюзу будівельного управління Криворізької ДРЕС від 20.01.1983 року № 21, та спільної постанови адміністрації і заводського комітету профсоюзу Криворізької ДРЕС від 28 січня 1983 року № 47, затвердженої виконкомом Апостолівської районної ради депутатів трудящих, однокімнатну квартиру по АДРЕСА_2 , жилою площею 18,5 м.2 надано громадянину ОСОБА_2 на склад сім?ї дві людини (а.с.11).

Відповідно до договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 22.07.2019 року вбачається, що договір укладено між виконавцем КП «Зеленодольський міський водоканал» та споживачем є ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_2 (а.с.24-26).

Відповідно до листа КП «Зеленодольський міський водоканал» № 694 від 17.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у приватизації квартири АДРЕСА_1 , оскільки не було надано копію ордера про надання жилої площі, та було запропоновано надати вищевказаний документ або звернутися о суду (а.с.21).

З повідомлення архівного відділу Апостолівської районної державної адміністрації № 57 від 15.07.2019 року вбачається, що згідно з документами Зеленодольської міської ради, які зберігаються в архівному відділі Апостолівської районної державної адміністрації питання про виділення квартири ОСОБА_2 за 1981-1982 роки не розглядалось (а.с.23).

Відповідно до довідки КП «Зеленодольський міський водоканал» № 920 від 22.07.2019 року встановлено, споживач житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 простроченої заборгованості станом на 01.07.2019 року не має (а.с.27).

З довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 664 від 07.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 , зареєстрована з 13.05.1983 року по теперішній час (а.с.8).

З довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 665 від 07.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 , зареєстрована одна (а.с.9).

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними, пов`язаними з приватизацією державного житлового фонду та при вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

В аспекті вимог ч.10 ст.8 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відносяться відсутність у особи права на приватизацію (ч.2 ст.1 закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (ч.4 ст.1 закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ч.2 ст.2 закону «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Отже, при вирішенні питання щодо надання дозволу на приватизацію, слід виходити з того, чи виникає взагалі у громадянина право на приватизацію, чи підлягає такий об`єкт приватизації та чи дотримано громадянином всіх процедур для проведення приватизації.

На думку суду, та обставина, що ордер, який видавався позивачу у 1983 році на заселення квартири, не зберігся, не свідчить про відсутність у позивача права на приватизацію, адже згідно п. 38 Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 20 грудня 1974 р. N 562, та введеного в дію з 1 січня 1975 року, яке було чинним на момент вселення позивача у житлове приміщення у травні 1983 року, дійсно єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення, незалежно від належності будинку, є ордер, виданий виконкомом районної, міської Ради депутатів трудящих. Однак, згідно п. 41 цього ж Положення, особа, яка одержала ордер, при заселенні здає його в житлово-експлуатаційну контору або, відповідно, в іншу житлово-експлуатаційну організацію. Тому доводи позивача щодо відсутності у неї ордеру суд вважає слушними.

Відповідачем не надано доказів, що вселення позивача було незаконним, та обставин що квартира АДРЕСА_1 підпадає під ознаки визначені ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» чи ч.2 ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Оскільки відмова відповідача Комунального підприємства "Зеленодольський міський водоканал" від 17 травня 2019 року у наданні дозволу на приватизацію позивачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , обґрунтована виключно відсутністю ордеру, а не відсутністю права на приватизацію, забороною приватизувати конкретне житло, суд вважає, що відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного нею житла саме з підстави відсутності ордеру.

Тобто відмова відповідача є неправомірною, а тому заявлений позов слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 83, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Зеленодольський міський водоканал" - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Комунального підприємства "Зеленодольський міський водоканал" від 17 травня 2019 року у наданні дозволу на приватизацію позивачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Апостолівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяН. В. Хоруженко