Справа № 760/9139/20
Провадження № 2/752/6474/20
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів, суддя -

Встановив:

Позов подано в порушення вимог ст. 175-177 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Так, позивачем, не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а також надано суду не засвідченні належним чином додатки до позовної заяви.

Крім того, статтями 175, 176, 177, п.2 ч.8 ст. 43 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви при подачі її позивачем до суду, проте позивачем вони не виконані, а саме: не зазначена належна за територіальністю особа органу опіки й піклування відповідно до вимог ст. 19 СК України, на права та обов`язки якого впливають спірні правовідносини й участь якого є обов`язковою у відповідності до вказаної норми закону, відповідно не виконані вимоги ч.1 ст. 177 ЦПК України - не надано копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів для вказаної особи, позов не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України), не зазначена ціна позову за правилом п.3 ч.1 ст. 176 ЦПК України, що суперечить п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, адже ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, позов не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу за подання даного позову за дві вимоги немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду та відповідача) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня) 60 коп., нову редакцію позовної заяви з належним чином завіреними додатками із зазначеною третьою особою та копією позовної заяви у відповідності до кількості учасників.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.С. Хоменко