Справа № 279/3849/14-ц У Х В А Л А
"23" вересня 2020 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростень заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест" про заміну стягувача по цивільній справі № 279/3849/14-ц,
Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 19.12.2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було постановлено рішення.
З заявою про заміну сторони звернувся правонаступник стягувача.
Сторони до суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в ст.55 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання.
Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Приписами ч.І ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження.
Відповідно до ст.129 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до висновку Верховного суду України, викладені в постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13 згідно яких, заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процесу тоді як виконавче провадження - його завершальна стадія.
Так, слід зауважити, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Разом з тим, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
За таких обставин, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення заяви.
Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.55,442 ЦПК України, ст.ст.512,514 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити.
Замінити стягувача/сторону з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2018 року по справі № 279/3849/14-ц, а саме з стягувача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест".
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів.
Суддя: Невмержицька О.А.