Справа № 350/2073/19
Провадження № 2/350/119/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування належним їй житловим будинком, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власником будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 . Крім неї, у житловому будинку зареєстрований, але фактично не проживає її колишній чоловік ОСОБА_2 , з яким вона розлучилася у жовтні 2018 року. Останній ще до розлучення в кінці вересня 2018 року покинув її житловий будинок та виїхав в невідомому напрямку. На даний час місце його проживання невідоме.У добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує майнові права позивача.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Разом з тим, будучи раніше допитаною у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення повідомлення про його виклик на офіційному веб сайті судової влади України, однак у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та відзиву на позов не подавав.

На підставі письмової заяви позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.1989, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.04.2016, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.04.2016 (а.с.7-10).

Шлюб між сторонами розірваний 26 жовтня 2018 року, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 26.10.2018 (а.с. 11).

У належному позивачці будинку зареєстрований як член сім`ї її колишній чоловік - відповідач по справі ОСОБА_2 . Останній у будинку не проживає з вересня 2018 року, що підтверджується довідкою № 6720/02-24 виданої Перегінською селищною радою 02.12.2019, актом обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 , складеного комісією Перегінської селищної ради від 28.11.2019 (а.с.12-13).

Згідно довідки № 6793/02-24 виданої Перегінською селищною радою 03.12.2019 вбачається, що АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с.14).

Крім цього, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала суду показання про те, що проживає з позивачкою по сусідству, тому їй достовірно відомо, що відповідач у належному останній будинку не проживає з вересня 2018 року, місце його проживання їй невідомо. З позивачкою проживає дочка з сім`єю та син.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що проживає в АДРЕСА_3 , перебуває з позивачкою у дружніх відносинах та часто буває в останньої у гостях. Їй достовірно відомо, що сторони в кінці 2018 року офіційно розлучилися, з того часу відповідач в будинку позивачки не проживає, в селищі Перегінське вона його жодного разу не бачила.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку з вересня 2018 року, його майна та речей у вказаному будинку не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідач не проживає у житловому будинку позивачки з поважних причин судом не здобуто.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 247, 263-265, 273, 280-282, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

За заявою відповідача, поданою до суду у тридцятиденний строк з часу отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте Рожнятівським районним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Максимів І.В.

Текст рішення складений 10 лютого 2020 року.