справа №619/1824/20
провадження №2/619/789/20
14 вересня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.
Справа № 619/1824/20
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: ОСОБА_2 ,
відповідач: ОСОБА_3 ,
відповідач: ОСОБА_4 ,
відповідач: ОСОБА_5 ,
відповідач: ОСОБА_6 ,
відповідач: ОСОБА_7 ,
відповідач: ОСОБА_8 ,
відповідач: ОСОБА_9 ,
відповідач: ОСОБА_10 ,
відповідач: ОСОБА_11 ,
відповідач: ОСОБА_12 ,
відповідач: ОСОБА_13 ,
відповідач: ОСОБА_14 ,
третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області,
розглянув у порядку загального позовного провадження позов про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Стислий виклад позиції позивача.
15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , після уточнення, в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником вказаного житлового будинку, який належить їй на підставі Договору купівлі-продажу від 19 березня 2008 року. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які не проживають за вказаною адресою більше трьох років. Місце перебування відповідачів не відомо, тому позивач не може зняти їх з реєстраційного обліку за взаємною згодою.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
25 травня 2020 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху.
04 червня 2020 року представником позивача до суду була подана заява про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.
11 червня 2020 року ухвалою суду заяву представника позивача було задоволено частково.
19 червня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 09 липня 2020 року. Направлено відповідачам та третій особі копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам та третій особі подати до суду відзив на позов в строк до 08 липня 2020 року.
09 липня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год 00 хв 21 серпня 2020 року.
21 серпня 2020 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України розгляд справи відкладено.
09 вересня 2020 року представником позивача до суду була подана заява про відмову від частини позовних вимог.
14 вересня 2020 року представником позивача до суду була подана уточнена заява про відмову від частини позовних вимог.
14 вересня 2020 року представником позивача до суду була подана заява про залишення без розгляду частини позовних вимог.
14 вересня 2020 року ухвалою суду було прийняти відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог.
14 вересня 2020 року ухвалою суду було позов ОСОБА_1 в частині зняття з реєстрації та виселення залишено без розгляду.
У судове засідання 14 вересня 2020 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. На адресу місця реєстрації відповідачів судомбуло направлено судові повістки разом з копіями відповідних документів, які були повернуті працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Як вбачається з поштового відправлення 03 серпня 2020 року поштове відправлення відповідачам не вручене під час доставки у зв`язку з відсутністю адресата.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачам вручена 03.08.2020.
Також судом, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які було опубліковано 21 серпня 2020 року.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У судове засідання представник третьої особи не з`явився, начальник Служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області Тетяна Гасс подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника служби та ухвалити рішення на розсуд суду.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамницька А.В. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 19.03.2008 державним нотаріусом Дергачівського державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною В.В. за реєстровим № 2-847, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Згідно з довідки № 1355 від 12.05.2020, виданої виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Частиною 1 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно даних картотеки Дергачівської міської ради Харківської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
ОСОБА_1 є власниками зазначеного житлового будинку, відповідачами не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності реєстрації у житловому приміщенні, який належить позивачу.
Також, відповідачами не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що вони не проживають за місцем реєстрації з поважних причин.
Отже, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 фактично не проживають за місцем реєстрації, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, кореспонденція на їх ім`я за даною адресою не надходить.
Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року». Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317,119, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК У країни).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Отже, суд визнає ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , такими, що втратили право користування житлом, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 таким, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_5 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_6 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_8 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_9 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_10 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_11 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_12 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_13 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_14 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року.
Суддя Є. А. Болибок