У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та зобов`язати виконавчу службу вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про повернення позивачу, поданої від його імені позовної заяви до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та зобов`язати виконавчу службу вчинити певні дії.

31 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок і винести відповідну ухвалу, посилаючись на положення п.3 ч.1 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч.3 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.258 Цивільного процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Тобто, в будь-яких інших випадках, не передбачених зазначеною нормою Закону, суд не може прийняти додаткове судове рішення.

Як убачається з матеріалів цивільної справи судом було постановлено ухвалу від 21 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви позивачу до відкриття провадження у цивільній справі, а не рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, оскільки в межах розгляду цивільної справи судом постановлено ухвалу суду про повернення позовної заяви позивачу на підставі п.2 ч. 4 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення в розумінні положень ст.270 ЦПК України.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, тому для вирішення питання про повернення судового збору позивач має звернутись до суду із заявою про повернення судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та зобов`язати виконавчу службу вчинити певні дії.

Відповідно до положень ч.1та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я: