Справа № 645/1246/19
Провадження № 2-з/645/39/20
У Х В А Л А

іменем України

08 вересня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань Христенко А.В,, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» в особі Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР - ПЛЮС» про визнання протиправним та скасування рішення, -, , -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» в особі Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР - ПЛЮС», в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Максіменко Марини Олександрівни філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» №34832881 від 19 квітня 2017 року про реєстрацію пава власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «ВЕКТОР - ПЛЮС» та запис про право власності №20033552 від 14 квітня 2017 року, вважаючи його протиправним, оскільки прийняте без законних підстав та з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством.

Ухвалою судді від 12 березня 2019 року позовна заява прийнята до провадження, відкрито загальне позовне провадження, з метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав суду зяаву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти щодо неї будь які реєстраційні дії.

В обгрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, вжиття заходів забезпечення позову, на його думку, буде співмірним із заявленими вимогами.

Ухвалою судді від 15 травня 2020 року заява була залишена без руху, заявник усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

У судовому засіданні представник третьої особи просив відмовити у задоволенні заяви, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною, зазначивши, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру порушить права законного власника.

Вислухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки останнім не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову, доводи, викладені у заяві про забезпечення позову є виключно припущеннями позивача.

Також, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

На підставі наведеного, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150,152ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» в особі Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР - ПЛЮС» про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10 вересня 2020 року.

Суддя