І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Корнійчук А.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, суд -
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів визначених заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане Відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 28 квітня 2009 року.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2012 року у справі №1715/7720/13 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили.
При вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів визначених заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 №08-73 від 17 січня 2020 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації служби у справах дітей Гайсинської райдержадміністрації Вінницької області, за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується посередньо, скарг від сусідів на нього не надходило. ОСОБА_2 перебуває у другому шлюбі, з дружиною виховує трьох малолітніх дітей. Письмового пояснення з приводу позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не надав у зв`язку з відсутністю за місцем проживання. Малолітня ОСОБА_3 проживає з мамою та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем проживанням створені належні умови для виховання і розвитку дитини. Малолітня дитина ОСОБА_3 навчається у Рівненській гімназії «Гармонія». Відповідно до довідки, виданої начальним закладом щодо дитини, батько упродовж навчання дитини в школі не спілкувався з вчителями, не відвідував батьківські збори. Під час бесіди малолітня ОСОБА_3 пояснила, що свого батька вона не пам`ятає, не має бажання спілкуватися зі своїм батьком і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15 січня 2020 року. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до роз`яснень в п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Оскільки, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки буде відповідати інтересам дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі, відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про зміну способу стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Змінити спосіб стягнення аліментів визначених заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.