Справа № 185/5321/20
Провадження № 2/185/3112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь суму авансу в розмірі 27 822 (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок та судові витрати.

У обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість з приводу придбання нею належного відповідачу житлового будинку АДРЕСА_1 за 7 000 доларів США. На підтвердження дійсності свого наміру придбати будинок вона передала відповідачу 1000 доларів США про що відповідач написав власноруч розписку зазначивши вказану суму як завдаток. В подальшому договір купівлі-продажу між ними укладений не був, відповідач продав будинок іншій особі, у зв`язку з чим вона звернулася до відповідача з вимогою повернення 1 000 доларів США. Однак відповідач відмовився повертати кошти мотивуючи тим, що це був завдаток і оскільки на його думку договір купівлі-продажу будинку не було укладено по її вині, кошти не підлягають поверненню. Вважає, що передані відповідачу кошти є авансом а не завдатком і просила суд стягнути з відповідача суму авансу.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила що договір купівлі-продажу не був укладений з вини обох сторін, спочатку відповідач просив зачекати, потім з`ясувалося що у нього не готові деякі документи, а потім, коли настав карантин і вона деякий час не працювала то вона просила його зачекати, оскільки не було всієї суми коштів. Однак вона вважала, що з моменту їх усної домовленості і передачі коштів у неї є час до кінця літа щоб знайти кошти. В липні вона дізналася що будинок відповідач продав і кошти повертати не збирався. Вона є юридично не обізнаною і не знала у чому різниця між авансом і завдатком. Відповідач просто у розписці написав що сума передану йому є завдатком. Письмово з відповідачем ні попередній договір, ні договір купівлі-продажу не укладався.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно між ними була домовленість щодо продажу будинку, йому позивачем були передані кошти в сумі 1000 доларів США і він написав розписку вказав, що ця сума є завдатком. Деякий час вони не укладали договір оскільки з`ясувалося, що у нього не всі документи на будинок готові, а потім позивач сказала, що у неї немає коштів. Письмово ні попередній договір, ні договір купівлі-продажу з позивачем не укладався. 02.07.2020 року він продав будинок іншій особі. Вважає, що кошти передані йому позивачем є завдатком і поверненню не підлягають.

Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Судом встановлено та підтверджено сторонами в судовому засіданні що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була усна домовленість про придбання ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

На підтвердження дійсності наміру придбати будинок належний відповідачу позивач передала останньому грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США.

10.01.2020 року відповідач власноруч написав розписку про те, що отримав від ОСОБА_1 завдаток в сумі 1000 доларів США за будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною вартістю 7 000 доларів США відповідно до договору купівлі-продажу. (а.с. 6).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , зазначено що власником даного будинку є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кримським Е.В. (а.с. 7).

Відповідач кошти отримані від позивача повертати відмовляється мотивуючи, що вони є завдатком, а договір купівлі-продажу не було укладено, на його думку, з вини позивача, отже завдаток не підлягає поверненню.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку.

Оскільки договір купівлі-продажу, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами в справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 1 000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частина 2 ст. 533 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тобто вказана норма допускає, що сторони можуть встановить у грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, яка підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Стягнення суми по зобов`язанню відповідно положень ст. 533 ЦК України, проводиться за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення.

Станом на день ухвалення рішення курс долара США до гривні становить 27, 9003 грн. за 1 долар США, відповідно 1 000 доларів США дорівнюють 27 900, 30 гривням.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем у позові стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 27 822,50 грн.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 27 822 (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_3 .

Суддя С. Г. Юдіна