Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2020 р. 145/1761/19 2/145/201/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований до дня смерті в с. Борсків.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 своєю власністю не розпорядився.

ОСОБА_2 - її чоловік. Вони з ним проживали в шлюбі з 1990 року по 2000 рік. 09.02.2000 року шлюб між ними розірвано. З 2007 року по день смерті вона та ОСОБА_2 проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Оскільки вони шлюб не зареєстрували, претендувати на спадщину після його смерті як спадкоємець першої черги за законом вона не може.

Вона - спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємців попередніх черг немає. Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем.

В приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 (справа № 184-2019 від 19.09. 2019 року).

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 на будинок з господарськими будівлями у нотаріуса вона не має можливості, так як нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану нерухомість, мотивуючи свою відмову тим, що на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні правовстановлюючі документи.

У неї на руках збереглася лише копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок, виданого Ворошилівською сільською радою 16.04.1997 року. Оригінал свідоцтва, яким підтверджувалося право власності спадкодавця будинок, не зберігся. Отримати дублікат свідоцтва немає можливості, оскільки у справах виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради не збереглися оригінали свідоцтв про право власності на житлові будинки.

Право власності на житловий будинок спадкодавець отримав за життя на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської районної ради від 21.07.1988 року за № 143, та підтверджувалося свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок, виданого Ворошилівською сільською радою 16.04.1997 року. Свідоцтво зареєстроване відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, згідно виписки з книги погосподарського обліку за 2016-2020 року по господарству, розташованому по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 рахується житловий будинок за вище вказаною адресою.

Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 18.10.2019 р. становить 63 500 гривень.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 : житловий будинок 1964 року забудови, означений літ. «А» з верандою «а», загальною площею приміщень, обрахованою за формулою розрахунку площ - 67,5 кв.м., житловою площею - 32,9 кв.м., допоміжною площею - 24,5 кв. м., площею літніх приміщень 10,1 кв.м., ганок, сарай «Б», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Ворошилівська сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.4), який проживав та був зареєстрований до дня смерті в с. Борсків Тиврівського району.

Постановою державного нотаріуса Тиврівської держнотконтори від 23.10.2020 року (а.с.26) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Проте дана нерухомість зареєстрована в сільській раді на ім`я ОСОБА_2 , що стверджується довідкою виконкому Ворошилівської сільської ради №554 від 23.09.2019 року (а.с.11).

Згідно технічного паспорту КП «ВООБТІ» від 25.09.2019 р. (а.с.6-10) вказаний житловий будинок з господарськими будівлями побудований протягом 1964-1965 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

Право власності на житловий будинок спадкодавець отримав за життя на підставі рішення виконавчого комітету Тиврівської районної ради від 21.07.1988 року за № 143, та підтверджувалося свідоцтвом № 98 про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ворошилівською сільською радою 16.04.1997 року. Свідоцтво зареєстроване відповідно до вимог чинного законодавства, в КП «ВООБТІ» за № 94. Оригінал свідоцтва, яким підтверджувалося право власності спадкодавця на будинок, не зберігся.

Згідно виписки з книги погосподарського обліку за 2016-2020 року по господарству, розташованому по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 рахується житловий будинок за вище вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка - спадкоємиця четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.07.2019р. (а.с.11-12). Спадкоємців попередніх черг немає.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем (а.с.13).

В приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 (справа № 184/2019 від 19.09.2019 року) (а.с.16).

Керуючись ст.ст. Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1218, 1264, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 : житловий будинок 1964 року забудови, означений літ. «А» з верандою «а», загальною площею приміщень, обрахованою за формулою розрахунку площ - 67,5 кв.м., житловою площею - 32,9 кв.м., допоміжною площею - 24,5 кв. м., площею літніх приміщень 10,1 кв.м., ганок, сарай «Б», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борсків Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 26 жовтня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.