Справа № 184/1490/20
Номер провадження 2-о/184/47/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. 30 червня 1989 року комунальним відділом виконкому Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області їй було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на 51/191 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого вказана частина житлового будинку належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Нікопольської районної ради Дніпропетровської області №135 від 23.06.1989 року. Право власності на зазначену частину житлового будинку було зареєстровано КП «МБТІ» м. Нікополь також на ім`я ОСОБА_2 . Свідоцтво про право власності на 51/191 частину зазначеного житлового будинку є правовстановлюючим документом, оскільки воно підтверджує її право власності на частину вказаного житлового будинку. Дане свідоцтво виконано російською мовою. 03 жовтня 1969 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». В її свідоцтві про народження та в її свідоцтві про шлюб з ОСОБА_3 її ім`я зареєстровано як « ОСОБА_1 » російською мовою. 27 травня 1977 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_3 і залишила собі прізвище « ОСОБА_1 ». В свідоцтві про розірвання шлюбу також зареєстровано її ім`я як « ОСОБА_1 » російською мовою. На той час, коли їй було видано зазначене свідоцтво про право власності на частину житлового будинку, її прізвище залишалося « ОСОБА_1 ». 06 жовтня 1990 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». 13 червня 2006 року на її ім`я, а саме « ОСОБА_1 » був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,2387, розташовану в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку серії ЯБ №876779. Зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку на її ім`я був виданий на підставі рішення сесії Шолохівської сільської ради №ХV-ХХІ від 15.04.1994 року. Згідно зазначеного державного акту на земельну ділянку, на час його видачі вона проживала в житловому будинку АДРЕСА_1 . Спочатку після видачі вказаного свідоцтва вона не звернула належної уваги на вказані розбіжності у її імені і тільки зараз, в 2020 році, коли виникло питання про реєстрацію в її житловому будинку її зятя, компетентні органи звернули її увагу на вказану обставину, що має суттєве значення. Просить встановити факт належності їй свідоцтва № НОМЕР_1 від 30.06.1989 року про право на 51/191 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке було видане відділом комунальної власності виконкому Шолохівської сільської ради Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 .

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1989 року, виданого головою комунального відділу виконкому Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 51/191 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Нікопольської районної ради Дніпропетровської області №135 від 23.06.1989 року (а.с.5).

Анкетні дані заявниці ОСОБА_1 підтверджуються копією її паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 27.12.1996 року на ім`я ОСОБА_1 , яка народилася в м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.12.2012 року (а.с.4).

Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 12.01.1999 року Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією, ОСОБА_1 має ідентифікаційний номер платників податків - НОМЕР_3 (а.с.4об).

03 жовтня 1969 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». В її свідоцтві про народження та в її свідоцтві про шлюб з ОСОБА_3 її ім`я зареєстровано як « ОСОБА_1 » російською мовою (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.05.1977 року, виданого Нікопольським райвідділом ЗАГС, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний (а.с.8).

06 жовтня 1990 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9).

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В зв`язку з тим, що в зазначеному свідоцтві про право власності на частину житлового будинку від 30.06.1989 року ім`я заявниці невірно зазначено як « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_1 » російською мовою їй необхідно встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.06.1989 року, виданого Комунальним відділом виконкому Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, належить 51/191 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , однак у вказаному свідоцтві ім`я заявника не співпадає з її паспортними даними, дані розбіжності, поза розумним сумнівом, виникли внаслідок не автентичного перекладу імені заявниці з російської на українську мову при видачі даного правовстановлюючого документу, виправлення помилки установою, яка видала цей документ неможливо, а встановлення факту належності вказаного документу заявниці має для останньої юридичне значення, оскільки дає їй право реалізувати свої повноваження власниці по розпорядженню належним їй майном, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухваленні судом рішення понесені судові витрати не відшкодовуються, тому судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 76, 77, 81, 189-200, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу» - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва № НОМЕР_1 від 30 червня 1989 року про право на 51/191 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого відділом комунальної власності виконкому Шолохівської сільської ради Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_2 та вважати встановленим той факт, що відомості, які в ньому містяться, відносяться до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі покласти на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш