У Х В А Л А

"24" вересня 2020 р. Справа № 596/2449/13-ц

Провадження № 4-с/596/1/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування рішення головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гаврилюк Уляни Василівни, заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк», Гусятинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до Гусятинського районного суду зі скаргою про визнання неправомірними та скасування рішення головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гаврилюк Уляни Василівни, заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування поданої скарги зазначається про те, що 19.08.2020 року, на підставі виконавчого листа, за заявою стягувача, головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Гаврилюк Уляною Василівною відкрито виконавче провадження № 62855715.

Вважає постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2020 року незаконною та такою, що порушує його права та свободи з наступних підстав.

Виконавчий лист виданий 13.01.2014 року та встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 27.12.2014 року.

24.06.2015 року та 17.11.2017 року (двічі) державними виконавцями було повернуто виконавчий лист стягувачеві. Підстава - п.7 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року), п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) (вбачається із відміток державних виконавців у виконавчому листі).

Таким чином, стягувачем двічі пред`являвся виконавчий лист на виконання, а державними виконавцями двічі повертався виконавчий лист стягувачеві, при цьому останній раз - в період чинності Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року).

В свою чергу, положення Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч.1 ст.12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред`явлені виконавцеві вперше.

Таким чином, на повторне пред`явлення стягувачем виконавчих листів для виконання положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, якою передбачений новий більш тривалий строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, не застосовуються.

Проте, 04.08.2020 року, стягувач втретє звернувся з виконавчим листом до Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (постанова про відкриття ВП № 62855715 від 19.08.2020), однак, з врахуванням того, що друге повернення державним виконавцем виконавчого листа стягувачеві відбулось 17.11.2017 року, пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання відбулося поза межами строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) та самим виконавчим листом (1 рік).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На думку скаржника, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, є такою, що грубо порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також його права.

У судове засідання призначене на 24.09.2020 року представник скаржника, боржник та державний виконавець не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 у скарзі зазначив, що у разі його неявки, просить справу розглядати у його відсутності. Від головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Гаврилюк У.В. через канцелярію суду надійшли письмові пояснення в яких представник відділу ДВС посилається на законність рішення про відкриття виконавчого провадження № 62855715 від 19.08.2020 року та його відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги та документи, додані до неї, а також матеріали виконавчого провадження суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).

Як встановлено, 19.08.2020 року, головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гаврилюк Уляною Василівною прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62855715 на підставі виконавчого документа листа №596/2449/13 від 13.01.2014 Гусятинського районного суду Тернопільської обл., про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 52194,50 грн., копії якої направлено в адресу боржника, що зазначено в виконавчому документі - АДРЕСА_2 .

Вперше виконавчий лист від 13.01.2014 року, виданий Гусятинським районним судом в справі №596/2449/13 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 52194,50 грн., надійшов до державного виконавця 05.02.2014 року, на підставі якого було відкрите виконавче провадження.

24.06.2015 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення в розшук) та встановлено строк повторного пред`явлення до 24.06.2016 року.

Вдруге виконавчий документ від 13.01.2014 виданий Гусятинським районним судом в справі №596/2449/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 52194,50 грн., надійшов 18.11.2015 року. 19.11.2015 року державним виконавцем прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, про що винесена відповідна постанова від 19.11.2015 року.

17.11.2017 року відповідно до положень п. 7 ч.1 ст 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачеві.

На момент повернення виконавчого документа стягувачеві діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року. Пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом».

Згідно п.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони».

Таким чином, при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження потрібно керуватися ч.1 ст. 12 Закону (в редакції від 02.06.2016) згідно якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

З врахуванням наведеного, оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №62855715 від 19 серпня 2020 року прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, право заявника не було порушено, а тому слід відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 260, 261, 447, 448, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування рішення головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гаврилюк Уляни Василівни, заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк», Гусятинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складено 24 вересня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк