Дата документу 18.09.2020
Справа № 313/824/20
Провадження № 2-з/937/124/20
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Горбачової Ю.В., з секретарем с/з Лебідь М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з Веселівського районного суду Запорізької надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та процентів за користування позикою, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики в розмірі 21 800 гривень, проценти за весь період користування позикою на рівні облікової ставки НБУ в сумі 24 065,52 гривень та судовий збір.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач взагалі не виконує зобов`язання з повернення боргу, уникає від спілкування, ігнорує його звернення щодо своєчасного та належного виконання грошового зобов`язання. Відповідач на його думку, зловживаючи своїми процесуальними правами, невиправдано затягуватиме розгляд справи по суті шляхом відкладення розгляду справи та безпідставними зверненнями до правоохоронних органів. Враховуючи безспірність та суттєвий (на його погляд) розмір позовних вимог може вчинити дії направлені на приховування наявного у неї майна на яке можливо накласти стягнення у разі задоволення позову і подальшого примусового виконання рішення суду. що матиме своїм наслідком суттєве ускладнення або неможливість його виконання.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає, що вимоги заявника про забезпечення позову задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.

Приписами ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За вимогами ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Перевіряючи доводи заяви, суд враховує, що посилання позивача на можливе відчуження належного відповідачу майна фактично є припущенням, що будь-якими об`єктивними обставинами не підтверджено та не може бути єдиною підставою для застосування заходів забезпечення позову. Позивачем не доведено належним чином наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, не зазначено, яким саме чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову.

Ураховуючи, що позивачем не надано переконливих доводів на користь того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, до матеріалів справи не додані документи на яке саме майно потрібно накласти арешт та не доведено належними доказами існування ризиків невиконання можливого рішення суду, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та процентів за користування позикою.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, строк на оскарження може бути поновлений протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова