Справа № 743/1655/19
Провадження № 2/743/7/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-суддіСТАШКІВА В.Б.,
за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в смт. Ріпки справу,

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останньої на його користь 25 323 грн 48 коп боргу за договором позики від 09.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09.10.2017 року ОСОБА_2 позичила у нього грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп, на підтвердження укладення договору позики відповідачка написала боргову розписку, в якій зазначила, що зобов`язується повернути зазначену суму позивачу до 16.10.2017 року. Проте, відповідачка грошові кошти не повернула до вказаної дати, що має правовим наслідком стягнення з останньої суми основного боргу.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.11.2019 р.:

- позивач ОСОБА_1 позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Додатково заперечив проти того, що 25 323 грн 48 коп це не позикові кошти, а сума нестачі товарно-матеріальних цінностей, яку йому, як ФОП, винна ОСОБА_2 , як найманий працівник;

- ОСОБА_2 заперечила проти позову, посилаючись на те, що вона працювала у ФОП ОСОБА_1 та перед останнім у неї мається нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 25 323 грн 48 коп. Вказує, що 25 323 грн 48 коп нею не позичались у ОСОБА_1 , а розписку вона написала в рахунок нестачі.

В подальші судові засідання на 29 січня 2020 р. та на 11 лютого 2020 р. відповідачка не з`являлась, докази про неможливість з`явитись в судове засідання на 29.01.2020 р. за станом здоров`я не надала, про причини неявки на судове засідання на 11 лютого 2020 р. суд не повідомила. В той же час, з огляду на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року висловив правову позицію, відповідно до якої: заінтересована особа зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 ..

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп та зобов`язались повернути кошти в такому ж розмірі до 16.10.2017 р., що вбачається з боргової розписки від 09.10.2017 року;

- ОСОБА_2 не повернула ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25 323 грн 48 коп, ні до 16.10.2017 р., ні на даний час.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71 ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 належним чином не виконала обов`язки щодо сплати до 16.10.2017 р. грошових коштів в сумі 25 323 грн 48 коп за договором позики від 09.10.2017 року, з огляду на те, що відповідачка не надала жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та на підтвердження наявності у неї перед позивачем нестачі товарно-матеріальних цінностей, при тому, що суд, з метою виявити справжню правову природу укладеного договору, викликав в судові засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та витребовував у позивача ОСОБА_1 докази на підтвердження/спростування наявності у ОСОБА_2 перед останнім нестачі товарно-матеріальних цінностей на суму 25 323 грн 48 коп, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 323 грн 48 коп боргу за договором позики від 09.10.2017 року.

Розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 323 грн 48 коп боргу за договором позики від 09.10.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧКА: ОСОБА_2 , місце реєстрації:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Головуючий В.Б. Сташків

Текст рішення виготовлено

та підписано 11 лютого 2020 року.