Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 758/3200/19-ц

провадження № 61-23262 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АВК Конфекшінері»;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

у складі судді Білич І. М. від 25 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВК Конфекшінері» (далі - ТОВ «АВК Конфекшінері») про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушенням конституційних прав, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, припинення порушення трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва у складі судді

Васильченка О. В. від 11 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив із того, що вона не відповідає вимогам

статей 175, 177 ЦПК України, а саме заявником, крім іншого, не сплачено

за її подання судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою районного суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 11 червня 2019 року повернуто заявнику без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з порушенням встановленого порядку, оскільки заявник звернувся з нею безпосередньо до апеляційного суду, а не через суд першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової

палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року касаційну

скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду

від 05 липня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-13982св19).

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду

м. Києва від 11 червня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивовано тим, що заявником подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, яка окремо від рішення суду згідно зі статтею 353 ЦПК України оскаржена бути не може, а тому на підставі пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України вона не приймається до розгляду та повертається заявникові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Подільського районного суду м. Києва.

У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АВК Конфекшінері» про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушенням конституційних прав, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, припинення порушення трудових прав, поновлення

на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що апеляційним судом

не було досліджено його доводи про незаконність та необґрунтованість судового рішення суду першої інстанції. При поверненні його апеляційної скарги суд виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення його права на судовий захист.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «АВК Конфекшінері» на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Ухвала Подільського районного суду м. Києва

від 11 червня 2019 року, якою залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, в апеляційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, що відповідає вимогам статті 353 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВК Конфекшінері» про визнання дій дискримінацією у сфері праці, усунення дискримінації шляхом визнання дій та рішення порушенням конституційних прав, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, припинення порушення трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою районного суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 11 червня 2019 року повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової

палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року касаційну

скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду

від 05 липня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-13982св19).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду

м. Києва від 11 червня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду,

а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього

Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою,

ОСОБА_1 посилався на те, що ухвала районного суду про залишення його позовної заяви без руху є незаконною та необґрунтованою, так як вимога суду щодо сплати судового збору не корелюється з положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про судовий збір», які визначають пільги щодо сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тобто заявник не погоджувався висновками районного суду в частині визначення розміру судових витрат (а. с. 31-35).

Положеннями частини першої статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвала районного суду

про залишення його позовної заяви без руху, апеляційний суд керувався положеннями частини першої статті 353 ЦПК України, якими визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені

в апеляційному порядку окремо від рішення суду, до якого апеляційний суд вважав, що вказана ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху не входить.

Разом з тим, апеляційний суд не звернув уваги на те, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Таке регулювання цивільних процесуальних відносин повністю відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що неможливість реалізувати право апеляційного оскарження через сплату судового збору може вважатись перепоною доступу

до правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польші» («Kreuz v. Poland», § 59).

Отже, апеляційним судом не було належним чином досліджено обставини справи, не надано належної правої оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його незгоди із висновками районного суду в частині визначення розміру судових витрат, унаслідок чого апеляційний суд

дійшов передчасного висновку про те, що ухвала суду першої інстанції

про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху окремо від рішення суду в апеляційному порядку бути оскаржена не може.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк