Справа № 219/8260/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

16.09.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді : Хомченко Л.І.

при секретарі : Останкевич Є.Ю.

розглянувши у заочному судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій вказав, що 24.09.2010 року ОСОБА_2 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підприємства підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну карту «Універсальна». 23.01.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, від автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування

кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором.

У порушення норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість 43065,47 грн., яка складається з наступного: 17377,57 грн. заборгованість за кредитом; 21610,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550,00 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2026,93 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі та понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.11.215 року відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2015 року призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2019 року заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2016 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням ( викликом) сторін.

Позивач подав уточнену позовну заяву , в якій зазначає, що станом на 11.11.2019 року відповідач за кредитним договором б/н від 24.09.2010 року має заборгованість 987303,20 грн., яка складається з наступного: 17377,57 грн. заборгованість за кредитом; 43297,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2879,28 грн. заборгованість за відсотками , нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК, 876258,39 заборгованість за пенею ; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 46990,63 грн. - штраф (процентна складова), яку просить стягнути з ОСОБА_2 .

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки ним дійсно був отриманий кредит у ПАТ КБ « Приватбанк», за яким станом на 2015 рік утворилася заборгованість, для погашення якої він у 2016 році звернувся до позивача щодо умов погашення боргу. На його звернення позивач повідомив,

що за вищевказаним договором заплановане проведення реструктуризації, а саме, за умови сплати до 16 грудня 2016 року заборгованості у сумі 17500 грн. позивач гарантував списання залишку заборгованості у повному обсязі та відсутність претензій за кредитним договором. На виконання цих умов 15.12.2016 року позивачем були перераховані на користь позивача кошти у сумі 17500 грн. Таким чином, відповідачем повністю були виконані умови зобов,язання перед позивачем, тому, підстави для стягнення коштів на теперішній час відсутні. Крім того, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору. Також, нарахування пені та штрафів на час проведення АТО з 14.04.2014 року забороняється. У позові просить відмовити.

В судове засідання позивач не явився, про день слухання був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязу`ється надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056 1 ЦК України передбачається, що кредитним договором визначаються розмір процентів та порядок їх сплати.

До матеріалів справи додано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника ОСОБА_2 від 24.09.2010 року, яка підписана відповідачем, та довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та Умови та правила надання банківських послуг , яка не підписана відповідачем, згідно яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 та Правил надання банківських послуг Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При цьому відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Вказаний пункт кредитного договору відповідачем не оспорений.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.09.2010 року, наданого позивачем, боржник ОСОБА_2 за вказаним договором станом на 11.11.2019 року має заборгованість 987303,20 грн., яка складається з наступного: 17377,57 грн. заборгованість за кредитом; 43297,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2879,28 грн. заборгованість за відсотками , нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК, 876258,39 заборгованість за пенею ; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 46990,63 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в установленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов, позичальник зобов`язується при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку, звернутися до банку для розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовани в

одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Аналогічні висновки були сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс 19).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як видно з матеріалів справи, у заяві позичальника від 24.09.2010 року процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте у матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування з використанням престижної картки Visa, яка особисто не підписана відповідачем .

Таким чином, вищевказана довідка про умови кредитування не є складовою частиною кредитного договору № б/н, укладеного між сторонами 24.09.2010 року шляхом підписання заяви від 24.09.2010 року, оскільки умови кредитування, викладені у довідці, не підписані особисто позичальником .

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Також, судом встановлено, що відповідно до листа ПАТ КБ « Приватбанк» від 15.12.2016 р., за спірним договором заплановане проведення реструктуризації, а саме, за умови сплати до 16 грудня 2016 року заборгованості у сумі 17500 грн. позивач гарантує списання відповідачеві залишку заборгованості у повному обсязі та відсутність претензій за кредитним договором. Зазначений лист, також, підписаний сторонами.

На виконання зазначених умов у вказаному листі 15.12.2016 року позивачем були перераховані на користь позивача кошти у сумі 17500 грн. , що підтверджується квитанцією Приватбанку від 15.12.2016 р.

Таким чином, відповідачем повністю були виконані умови зобов`язання перед позивачем за умовами реструктуризації боргу, тому, підстави для стягнення коштів на теперішній час за спірним договором відсутні.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Приймаючи таке рішення, судом також, прийнято до уваги, що відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч. 1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч. 2).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція»

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у м.Бахмут Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю.

На підставі ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір відноситься на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області .

У повному обсязі рішення виготовлено 18.09.2020.

Суддя Л.І. Хомченко