Справа № 349/1944/19
Провадження № 2/349/56/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

секретаря судового засідання Боянівської Г.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність витребування додаткових доказів.

Відповідно до ст. 2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, державна реєстрація за позивачкою ОСОБА_1 права власності на житловий будинок 11 серпня 2003 року не означає, що саме в цей час вона набула право власності на нерухоме майно. Державна реєстрація може підтверджувати набуття нерухомого майна у власність, яке мало місце раніше.

Відповідно до правової позиції по справі N 6-137цс13, викладеній Верховним Судом України, право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про власність», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Громадянин набував права власності на доходи від участі в суспільном виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом (частина друга статті 12 цього Закону).

Таке правове регулювання правовідносин з права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року.

Стаття 181 ЦК України визначає поняття нерухомої та рухомої речі. Зокрема, до рухомих речей відносяться речі, які можна вільно переміщувати у просторі; до нерухомих належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, на відміну від рухомих речей, підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Отже вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу слід виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, необхідно встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати, чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

У 1978 році (рік побудови житлового будинку згідно даних, зазначених у технічному паспорті) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Указ втратив силу згідно указу президії Верховної Ради, ПВР СРСР, від 22 лютого 1988 року, № 8502-XI "Про визнання такими, що втратили чинність, Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків" і статті 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про внесення змін до деяких законодавчих актів СРСР з питань охорони природи та раціонального використання природних ресурсів".

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування особою жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Вищезазначені правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно даних, зазначених в технічному паспорті вищезазначеного домоволодіння - датою побудови житлового будинку по АДРЕСА_1 зазначено 1978 рік.

Для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи просимо направити на адресу суду інформацію щодо дати побудови житлового будинку по АДРЕСА_1 (свідцтво про право власності на яке видане 11 серпня 2003 року Підгородянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області), в довідці просимо зазначити хто здійснював побудову житлового будинку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Витребувати у Підгородянській сільській раді інформацію щодо дати побудови житлового будинку в АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на яке видано 11 серпня 2003 року Підгородянською сільською радою на ім`я ОСОБА_1 , зареєстроване Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 11 серпня 2003 року із зазначенням забудівника.

Витребувану судом інформацію просимо надати в строк до 03 березня 2020 року.

Роз`яснити Підгородянській сільській раді положення частин 7-8 ст.84 ЦПК України, згідно яких особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Розгляд справи відкласти. Призначити судове засідання на 14 год. 00 хв. 03 березня 2020 року.

Копію ухвали направити Підгородянській сільській раді для відома і виконання в термін до 03 березня 2020 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Лошак