Справа № 953/2184/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. про визнання результатів електронних торгів недійсними, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 вселятися та проводити вселення будь-яких осіб в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити органам реєстрації місця проживання проводити реєстрацію постійного місця проживання будь-яких осіб у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала йому на праві власності, яка була предметом договору іпотеки № ML -703/195/2008 від 04.07.2008 року з ТОВ «ОТП Факторинг України». Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 року задоволені вимоги ТОВ «ОТП Факторинг України», стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ML -703/195/2008 від 04.07.2008 у сумі 3036552,11 грн., а також судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Як вказує позивач, відповідно до протоколу проведення електоронних торгів №455602 від 23.12.2019 року спірна квартира вибула із його власності та перейшла у власність ОСОБА_2 20.01.2020 року приватним нотаріусом Непочатих В.В. було внесено запис №35105450 до державного реєстру прав на нерухоме майно. Зазначає, що на теперішній час вказана квартира є єдиним житлом позивача, враховуючи, що наразі проведено державну реєстрацію права власності на третю особу та ця особа, яка стала власником спірної квартири має намір вселитися у його єдине житло. Позивач вважає, що вселення чи реєстрація будь-яких осіб може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача на спірний об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.
Суд, перевіривши доводи, викладені в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційно можливі з боку відповідача дії без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог, що дії відповідача спрямовані на вселення у спірну квартиру, враховуючи, що право власності на час звернення до суду зареєстровано за відповідачем.
Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У зв`язку з чим, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через наявність вищенаведених обставин.
На підставі наведеного, керуючись статтями 81, 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. про визнання результатів електронних торгів недійсними - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Суддя