РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.08.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Балита К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання до вчинення дій, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 автономне опалення і гаряче водовідведення шляхом монтажу двохфункційного газового котла.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії, останній вирішив відмовитись від централізованого опалення квартири, маючи на меті встановити в своїй квартирі автономну систему опалення. Враховуючи те, що відповідачі відмовили у задоволенні звернення щодо надання дозволу на встановлення індивідуального опалення квартири, а іншим мешканцям м. Львова подібні дозволи видавались, позивач вирішив звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

В сужове засідання позивач не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоіволити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечив.

Представники відповідачів публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2019р. №167897731 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно проекту відключення від мережі центрального та влаштування індивідуального опалення квартири АДРЕСА_1 , виготовленим ФОП ОСОБА_2 , від`єднання вказаної квартири є технічно можливим.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Більше того, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

З метою влаштування автономного опалення в квартирі та у відповідності до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання», позивач звернувся до органів місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення її квартири від системи централізованого опалення та центрального водопостачання, у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії та економністю індивідуальної системи, для влаштування автономного опалення.

Так, постанова КМУ від 31 жовтня 2007р. №1268 «Про внесення змін до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630, прямо обмежує конституційні права громадян та норми Закону України «Про теплопостачання» від 2.06.2005р. №2633-ІV, а саме ч. 1 ст. 24 «права та основні обов`язки споживача теплової енергії» щодо права споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Вказане право також гарантується ст. ст. 55, 124 Конституції України.

Відповідно до п. 24 постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору по надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»: «Споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води».

Положення п. 25 цієї ж постанови вказує, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. А відтак самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до наведеного положення, позивач звернувся до органів місцевого самоврядування (як центрального органу виконавчої влади) про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення в будинку для реалізації свого права.

Відповідно до «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005р. для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) приміщення зазначає причини відключення.

Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові.

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, під`їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку.

Більше того, керуючись ч.2 ст. 383 «Право власника житлового будинку, квартири» ЦК України, потрібно врахувати наступне: «Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, надані йому для використання як єдиного цілого, -- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог експлуатації будинку». Таким чином, позивач має право на отримання дозволу на відключення окремого приміщення житлового будинку від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення. Встановлення індивідуального опалення у квартирі жодним чином не порушує прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.10 ст. 59, ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхнього невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Діючі норми і правила допускають встановлення автономних газових опалювальних котлів. При цьому враховується характерні особливості в кожному окремому випадку. Якщо діючий переріз труб системи газопостачання квартир в будинку не дозволяє додаткового підключення газового опалювального котла, то таке підключення можливе шляхом окремого вводу в квартиру від зовнішньої газової труби газопостачання будинку. В даному випадку позивачу підготовлено таке автономне опалення.

Судом встановлено, що один із відповідачів - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області не наділений повноваженнями від`єднувати приміщення від мереж центрального опалення, а тому позовні вимого до вказаного відповідача є безпідставними.

Відповідно до ст. 6, 7, 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заявлений позов підставний та підлягає до задоволення.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, та керуючись ст.ст. 19, 22, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,223,247,263,265,280, 354, Цивільного процесуального кодексу України, ст. 24, 59, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст ст. 5, 6, 15, 16, 19, 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» рішення виконкому Львівської міської ради від 10.03.2006р. №297, наказом міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005р., --

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 індивідуальне (автономне) опалення і гаряче водовідведення шляхом монтажу двохфункційного газового котла та погодження від`єднання від мережі ЦО і ГВП.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 індивідуальне (автономне) опалення і гаряче водовідведення шляхом монтажу двохфункційного газового котла та погодження від`єднання від мережі ЦО і ГВП.

В рештій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.М. Ванівський