Справа № 466/8736/17 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/241/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справа Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши заявуОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и л а :

10.02.2020 року через канцелярію суду за вх. №3196 надійшла заяваОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними.

Заяву про відвід колегії суддів заявники обґрунтовують тим, що ухвала про відкриття апеляційного провадження від 6.03.2019 р. є безпідставною, оскільки позивач взагалі не вказує на підставі яких норм закону він оспорює дійсність договорів дарування, які норми матеріального та процесуального права порушив суд 1-ї інстанції, а також позивач не надав на підтвердження своєї позиції жодних доказів ні суду 1-ї. ні ІІ-Ї інстанції, а також нових обставин у справі не виявлено. Позивач подав завідомо безпідставний позов, проте суд не застосував ч. 1 ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства. Зазначають, що викликає недовіру також дозвіл колегії суддів (ОСОБА_6., ОСОБА_9., ОСОБА_10.) на відтермінування сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 9408 грн. до ухвалення судового рішення по справі. Вказують, що розмір річного доходу позивача дозволяє йому сплатити судовий збір повністю впродовж року. Крім цього, вважають, що суд проігнорував докази та доводи, наведені ними у відзиві на апеляційну скаргу для обгрунтування їхньої позиції, як відповідачів. Суд під час підготовчих дій не врахував дані факти, а їх письмові докази та доводи не взяв до уваги та взагалі проігнорував. У такий спосіб суд порушив загальні засади цивільного законодавства та їх право на захист цивільних прав та інтересів. Стверджують, що суд по суті не провів підготовчих дій. У порядку підготовки справи до апеляційного розгляду суд проігнорував ч.ч. 2, 3, 4, 6 п. 1. ст. 365 ЦПК України. Суд порушив п. 1 ст. 13, ст. 8, п. 6 ст. 81. ст. 82 ЦПК України, а також ст.ст. З, 15 ЦК України. Також, зазначають, що з матеріалів справи вбачається наявність приватних контактів між головуючим суддею ОСОБА_5. та представником позивача ОСОБА_5 , що доводить хронологія підшитих у справу документів. Вважають, що ОСОБА_5 не лише приватно контактував з головуючим суддею ОСОБА_5., а й прямо диктував йому сценарій, за яким суддя мав здійснювати дане провадження. Так, в матеріалах справи підшито заяву ОСОБА_5 від 14.06.2019 р. про можливий для нього час призначення розгляду справи у засіданні. Проте сама ухвала про розгляд справи з повідомленням учасників справи була ухвалена кількома днями пізніше - 18.06.2019 р. Це доводить факт існування змови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що призвело до порушень процесуальних дій. Крім цього, вказують на те, що їм як відповідачам, судом не була надіслана вчасно поштою ухвала суду про розгляд справи з повідомлення учасників справи від 18.06.2019 р. та супровідний лист до неї.Під час ознайомлення із справою вищезгадана ухвала була відсутня у матеріалах справи. Ухвала від 18.06.2019 року була підшита до справи у проміжку часу між 20.01.2020 р. та 27.01.2020 р., коли головуючий суддя ОСОБА_6. працював зі справою для написання повного тексту ухвали про призначення судово-технічної експертизи від 23.01.2020 р.Вважають, що судом була порушена ст. 8 ЦПК України про відкритість інформації. Це доводить факт існування змови між суддею ОСОБА_5. та адвокатом ОСОБА_5.. що призвело до процесуальних порушень. Унаслідок ознайомлення з мотиваційною частиною ухвали про призначення справи до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи від 18.06.2019 р., у тексті не вбачається жодних конкретних обставин справи, з урахуванням яких суд змінив порядок розгляду справи. Проте суд, керуючись ст.ст. 365, 366, 368, 369 ЦПК України, посилається на заяви представника позивача ОСОБА_5 від 10.04.2019 р. та ОСОБА_4 від 15.04.2019 р., в яких не наводяться жодні конкретні обставини справи, а висловлюється лише бажання про особисте заслухання судом їхніх аргументів на підтримку апеляційної скарги, вимоги якої є безпідставними. Зазанчають, що суд призначив засідання з викликом учасників на 24.09.2019 р., яке не провів. Наступне засідання було призначене на 21.01.2020 р., яке проводилося з порушеннями п.п. 3.4,5.6.7 ст. 368 ЦПК України про порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції. У ході засідання не було встановлено меж позову, не з`ясовано чи заявлене усно представником позивача клопотання про проведення судово-технічної експертизи є в межах цього позову. Суд не взяв до уваги обставину, що позивач не оскаржує ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2018 р. Розглядаючи усне клопотання представника позивача ОСОБА_5 про проведення судово-технічної експертизи, суд безпідставно видав за «доконаний» факт припущення позивача про те, що виготовлення оспорюваних договорів за часом є пізніше, ніж вказана у них дата складання. Вказують, що суд не виконав вимоги ч. 1 ст. 104 ЦПК України в частині обгрунтування підстав щодо проведення експертизи, оскільки хибно видав припущення позивача за «доведений» факт.Також, під час розгляду питання про призначення судово-технічної експертизи колегія суддів ОСОБА_6., ОСОБА_9.. ОСОБА_10.) не дала можливість ОСОБА_2 висловити свої заперечення та міркування щодо проведення експертизи у повній мірі, її виступ кілька разів був перерваний ОСОБА_6 та зупинений. У такий спосіб суд порушив ч. 2 п. З ст. 2 ЦПК України про рівність сторін у судовому процесі, а також ч. З п. 1 ст. 43 ЦПК України про права та обов`язки учасників справи, п. 1 ст. 49 ЦПК України про процесуальні права та обов`язки сторін.Колегія суддів не взяла до уваги письмове клопотання відповідачів про заперечення проведення судово-технічної експертизи.Крім цього, зазначають, що у нарадчій кімнаті головуючий суддя ОСОБА_6. чинив тиск на суддів ОСОБА_10 і ОСОБА_9. з метою підписання ними наперед заготованого ним тексту ухвали, внаслідок чого між суддями виникла гостра суперечка. Також, зазначають, що суддя ОСОБА_9. була призначена головуючою суддею за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 по справі №466/2244/17 у провадженні № 22-ц/783/7323/17 про визнання договору дарування грошових коштів дійсним, який є предметом оскарження у даному апеляційному провадженні. Вказують, що причиною вищезгаданих порушень процесуального та матеріального права вважають існування змови між головуючим суддею ОСОБА_5. та представником позивача ОСОБА_5 . Існування даної змови підтверджується такими фактами; 1) приватними контактами ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , який прямо диктував судді свій сценарій, за яким мало проводитися апеляційне провадження; 2) намагання судді ОСОБА_6. на догоду позивачеві ОСОБА_4 забезпечити знищення одинично збережених примірників оригіналів доказів (усіх 12 договорів дарування грошових коштів), які є основними доказами в іншому судовому провадженні Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/5636/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У відповідності до змісту ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявленого відводу, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відводу колегія суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. від розгляду даної справи, зазначені у заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів відповідно до ст.ст. 36, 37 ЦПК України не слід вважати обґрунтованими.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення відводу немає.

Так, підстави відводу зводяться до незгоди заявників із процесуальними рішеннями судді -доповідачата колегії суддів, а саме процесуальними рішеннями про відстрочення апелянту сплати судового збору, відкриття провадження у справі, призначення справи до розгляду, призначення експертизи та із способом розгляду даної справи. Крім цього, участь судді ОСОБА_9. у розгляді іншої справи за участі тих же сторін не є підставою для відводу у даній справі.

Інші наведені заявниками підстави для відводу дійсності не відповідають, є лише припущеннями, що не підтверджені жодними доказами, а тому заявлений відвід із наведених підстав не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження колегії суддів при розгляді справи.

Крім цього, жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку вказаних суддів, яка б вказувала на упередження чи небезсторонність при розгляді справи і, які б можна було б вважати обгрунтованими, - не наведено.

Аналогічно жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що колегія суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. не забезпечила відсутність сумнівів у їх безсторонності при розгляді даної справи, заявниками не наведено та таких із матеріалів справи не встановлено.

Зважаючи на вказане заявлений відвід, із наведених у ньому підстав, - не слід вважати обґрунтованим, оскільки зазначені обставини не вказують про необ`єктивність чи упередження колегія суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи не упередженості колегії суддів при розгляді справи заявниками не наведено та колегією суддів не встановлено.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає заявлений колегії суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. відвід необґрунтованим, та приходить до висновку, що вирішення питання про відвід слідпередати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого слід провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відвід, заявлений ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 колегії суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. - визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід колегії суддів в складі головуючого судді ОСОБА_6., суддів: ОСОБА_9., ОСОБА_10. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра