Номер провадження 2-п/243/57/2020
Номер справи 243/2572/17
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

«24» вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Заяву ОСОБА_1 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 243/2572/17,-

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2020 року по справі № 243/2572/17, обґрунтовуючи Заяву тим, що Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 31 травня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задоволені частково, стягнуто заборгованість за Кредитним договором від 18 липня 2013 року у сумі 26518,71 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., а всього 28118,71 грн.

Зазначає, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину та 18 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю. ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. На момент отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом будь - які обмеження, пов`язані з наявністю у померлої ОСОБА_4 боргових зобов`язань були відсутні. 02 вересня 2020 року на її адресу надійшло повідомлення державного нотаріуса Алперіної О.Ю. та претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 25 серпня 2020 року, в якому зазначено, що у померлої ОСОБА_4 є заборгованість за кредитним договором в сумі 60281,21 грн. та про намір пред`явлення АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємця - ОСОБА_2 боргових вимог. Таким чином, на теперішній час, АБ КБ «Приватбанк» намагається стягнути з неї заборгованість спадкодавця ОСОБА_4 , чим порушує її права, як спадкоємця.

Вважає дане рішення неправильним та необґрунтованим, ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи, оскільки вона проживала в Криму та не отримувала судового виклику, не отримувала копію позовної заяви, тобто не була повідомленою про дату час та місце розгляду справи, тому саме з цієї причини вона не могла надати свої заперечення проти позову та у судовому засіданні не були досліджені факти, документи та не були допитані свідки.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 померла, то її боргові зобов`язання будуть покладені на спадкоємця ОСОБА_2 , тому вважає, що будуть порушені її інтереси та просить суд скасувати заочне рішення по справі №243/2572/17.

Про існування Заочного рішення суду від 31 травня 2017 року їй стало відомо лише 02 вересня 2020 року, коли нотаріус направив на її адресу претензію банка.

Просить скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року № 243/2572/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Овчаренко О.О., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ДН № 130156 від 11 вересня 2020 року, не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що Заява ОСОБА_2 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у цивільній справі № 243/2572/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було розглянуто цивільну справу №243/2572/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту зазначеного закону, для скасування заочного рішення мають бути у наявності одночасно обидві підстави, передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Так, відповідач ОСОБА_2 обґрунтовує Заяву про скасування заочного рішення тим, що її померла дочка ОСОБА_4 не мала можливості захищати свої законні права та інтереси в суді 31 травня 2017 року, оскільки справу було розглянуто без її участі та вона взагалі не отримувала копію позовної заяви із доданими матеріалами та вона дізналася про рішення суду лише 02 вересня 2020 року.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , про розгляд справи, призначеної на 10 квітня 2017 року та 31 травня 2017 року повідомлялася належним чином, однак поштова кореспонденція поверталася за закінченням терміну зберігання (а.с.41, 48).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108цс19, зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак кореспонденція, яка була направлена судом на її адресу поверталася «за закінченням терміну зберігання», тому враховуючи Висновки Великої Палати Верховного Суду, таке повідомлення не є доказом належного інформування сторін про час і місце розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що вона про існування рішення суду дізналася лише 02 вересня 2020 року, коли Банк направив їй свою претензію.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Скасування заочного рішення можливе за наявності обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення;

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування Заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

В своїй Заяві про скасування заочного рішення суду ОСОБА_2 зазначає, що обставини, які зазначені в Рішенні суду не відповідають дійсності, ОСОБА_4 була позбавлена можливості приймати участь у судових засіданнях та надавати свої заперечення відносно позову.

Однак, ОСОБА_2 не надає суду конкретних фактів та належних доказів, які б спростовували розмір заборгованості, що стягнута Рішенням суду від 31 травня 2017 року з ОСОБА_4 , а лише зазначає загальні фрази, що вона не згодна з рішенням суду та їй не було відомо про його ухвалення.

Таким чином, ОСОБА_2 при розгляді Заяви про перегляд заочного рішення не надала суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні не встановлені обставини за наявності яких можливе скасування заочного рішення, суд набуває висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року по справі № 243/2572/17 задоволенню не підлягає, оскільки послання ОСОБА_2 на ті обставини, що ОСОБА_4 не була повідомлена про розгляд справи та не мала можливості надати суду свої заперечення проти позову, не є такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене Заочне рішення.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), то суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги ОСОБА_2 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 243/2572/17 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали суду складено 24 вересня 2020 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.