КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про стягнення страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року,

встановив:

у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 20 лютого 2015 року між ним та АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було укладено Договір добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку №3704773/АКН, об`єктом страхування за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що 29 травня 2015 року та 26 червня 2015 року трапились залиття вказаної квартири внаслідок затікання дощових вод через міжпанельний шов будинку. Позивач вказував, що ним було повідомлено відповідача про події, які мають ознаки страхового випадку, однак у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено. Враховуючи те, що внаслідок залиття було пошкоджено ламінат у кімнаті, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності. Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення статей 626, 627, 979 ЦК України, Закону України «Про страхування».

У своїй апеляційній скарзі позивач посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано висновків будівельно-технічної експертизи, яка була призначена судом, а тому просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2015 рок між АТ «СК «АХА Страхування», яке змінило назву на ПрАТ «СК «АРКС», та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку №3704773/АКН. Предметом вказаного договору, зокрема, є майнові інтереси страхувальника ОСОБА_1 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням квартирою АДРЕСА_1 .

При страхуванні вказаного майна страховими ризиками за умовами зазначеного Договору визнаються втрата (загибель) або пошкодження застрахованого майна в результаті пожежі, задимлення, вибуху, удару блискавки, стихійних лих, падіння пілотованих літальних об`єктів та їхніх частин, дії води, стороннього впливу або протиправних дій третіх осіб (п. 14.1 Договору).

Пунктом 14.2 Договору сторони погодили, що страховий випадок - це подія, передбачена цим Договором, яка відбулась після набуття чинності цим договором, і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування внаслідок втрати або пошкодження застрахованого майна в результаті будь-якого з ризиків, передбачених п. 14.1 Договору.

При зверненні до суду з позовом, позивач посилався на обов`язок відповідача здійснити страхове відшкодування внаслідок стихійних лих, дії води та стороннього впливу.

Підпунктом 14.1.6 Договору визначено, що дія води - це аварії водопровідних, каналізаційних, опалювальних, протипожежних систем або інших гідравлічних систем, проникнення води або інших рідин із сусідніх помешкань, які не належать страхувальнику, раптових спрацювань протипожежних систем.

За змістом пп. 14.1.4 Договору стихійним лихом вважаються сильний вітер (буря), шторм, ураган, смерч, повінь, паводок, затоплення, землетрус, вулканічне виверження, карст, зсув, обвал, селі, град, злива, ожеледь, сильний снігопад, налипання снігу, хуртовина, мороз, а під стороннім впливом відповідно до пп. 14.1.7 слід розуміти безпосередній наїзд наземних транспортних засобів або саморушних машин, безпосередній вплив водних транспортних засобів, падіння на застраховане майно дерев, безпосередню дію ударної хвилі надзвукового літака.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції за клопотанням позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи відповідають виконані будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо), а якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності; які пошкодження квартири за адресою: АДРЕСА_1 виникли внаслідок залиття; яка технічна причина пошкоджень та руйнувань вказаної квартири; яка причина затоплення вказаної квартири, які сталися 29.05.2015 року та 26.06.2015 року.

З Висновку експерта № СЕ-1202-1-776.16 за результатами проведеної експертизи вбачається, зокрема, що технічною причиною виникнення пошкоджень та руйнувань у приміщенні спальні квартири за адресою: АДРЕСА_1 (здуття та набрякання крайок планок ламінату на підлозі, розвиток грибково-цвілевих сполук) є дія рідини на конструктивні елементи та опоряджувальні матеріали.

Відповідно до пункту 14.6.7 Договору страховими випадками не визнаються події, що сталися внаслідок регулярного та постійно діючого впливу різного типу осаду: процесу просочування рідин у пори твердої поверхні конструктивних елементів, розмноження пліснявого грибка на поверхнях у приміщеннях.

За таких обставин судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що пошкодження підлогового покриття внаслідок затікання води у квартиру позивача не можна визнати страховим випадком.

Крім того, ОСОБА_1 не надано до суду і доказів про те, що пошкодження його майна трапилось внаслідок стихійного лиха. Вартість матеріальної шкоди, якої зазнав позивач внаслідок пошкодження ламінату, ОСОБА_1 також доведена не була, а заявлений її розмір вочевидь не відповідає дійсності.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді