КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2560/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 2-4952/11

11 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., вивчивши апеляційну скаргу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про зупинення стягнення у виконавчому провадженні та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Тарас Олександрович, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Назарій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк», державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федько Євген Олександрович, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенко Станіслав Васильович, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 28 листопада 2019 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року та направити справу на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Також до апеляційної скарги подали заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, в якій посилались на те, що не були повідомлені належним чином про судовий розгляд поданої ними заяви.

Вказали, що оскаржувана ухвала була постановлена без їх участі та не вручалась в порядку та строки визначені ст. 272 ЦПК України.

Посилаючись на наведене, просили поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року про відкриття провадження залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду апеляційної скарги в новій редакції для суду та учасників (в кількості 6 примірників) із вірним зазначенням найменування суду (Київський апеляційний суд), з зазначенням всіх учасників справи та їх місцезнаходження, обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року із зазначенням інших поважних причин, в зв`язку з якими апеляни подали скаргу майже через рік, після отримання її копії з відповідними доказами на підтвердження поважності таких причин, оригіналу документу про сплату судового збору на суму 384,20 грн.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року про відкриття провадження, необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Ухвала Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року двічі направлялася заявникам на адреси, наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, всі конверти з копією ухвали Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, що направлялися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повернулися на адресу Київського апеляційного суду без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місця проживання від апелянтів на адресу суду не надходило.

У встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року строки, недоліки апеляційної скарги апелянтами не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, у строки, встановлені судом, від апелянтів на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Київського апеляційного суду, а саме з 03 грудня 2019 року апелянти жодним чином не поцікавилися станом свого апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов`язки належно не реалізували, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року про залишення їх апеляційної скарги без руху не виконали.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не виконали вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду від них не надійшло, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року про відкриття провадження у справі, слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 44, 358 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про зупинення стягнення у виконавчому провадженні та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Тарас Олександрович, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Назарій Миколайович, Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк», державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федько Євген Олександрович, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенко Станіслав Васильович - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: