Справа № 185/6296/20
Провадження № 2/185/3474/20
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, треті особи: приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», первинна організація Обласного об`єднання незалежних профспілок гірників України Західного Донбасу Виробничого структурного підрозділу «Шахта ім. Героїв Космосу» ВАТ «Павлоградвугілля», про стягнення допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, треті особи: приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», первинна організація Обласного об`єднання незалежних профспілок гірників України Західного Донбасу Виробничого структурного підрозділу «Шахта ім. Героїв Космосу» ВАТ «Павлоградвугілля», в якому просить зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області здійснити фінансування Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в розмірі 11399,28 грн для надання заявнику допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за 12 днів тимчасової непрацездатності.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV передбачено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1105-XIV, Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Одними із принципів соціального страхування, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, зокрема, є законодавчо визначені умови і порядок здійснення соціального страхування та державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Відповідно до ст. 8 Закону № 1105-XIV, виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно ст. 9 Закону № 1105-XIV, основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Тобто Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності з п. 1 ч 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Як зазначено у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 17 Закону № 1105-XIV, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КАС України, місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що за предметним та суб`єктним складом спір щодо зобов`язання Фонду вчинити певні дії, має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже заявлений позов до Фонду, підлягає розгляду за правилами КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 360/1438/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 280/1539/15-ц (провадження № 14-87цс18).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фонду, суть якого зводиться до оскарженн бездіяльності саме у сфері його владних повноважень, а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно пункту 1 ч.1 ст. 187 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 187, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, треті особи: приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», первинна організація Обласного об`єднання незалежних профспілок гірників України Західного Донбасу Виробничого структурного підрозділу «Шахта ім. Героїв Космосу» ВАТ «Павлоградвугілля», про стягнення допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя М. М. Перекопський