Справа № 351/1099/20
Номер провадження №2/351/507/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві власності членів колгоспного двору ОСОБА_5 належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Після смерті ОСОБА_5 голови колгоспного двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 стала позивачка по справі, яка подала заяву на прийняття спадщини у визначений законом термін.

Відповідачі по справі не претендують на свої частки у належному їм майні колишнього «колгоспного двору» та відмовляються від своєї частки на користь позивачки.

Однак в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Не претендує на частку у колгоспному дворі та відмовляється на користь своєї матері ОСОБА_1 . Проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Не претендує на частку у колгоспному дворі та відмовляється на користь своєї матері ОСОБА_1 . Проти позову не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Не претендує на частку у колгоспному дворі та відмовляється на користь своєї дочки ОСОБА_1 . Проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 10.08.2020 р. №831, виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради, слідує, що станом на 15.04.1991 р. господарство ОСОБА_5 , 1908 р.н., яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 ) належало до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 р. в господарстві проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1908 р.н. - голова домогосподарства, ОСОБА_1 , 1962 р.н. - внука, ОСОБА_2 , 1981 р.н. - правнук, ОСОБА_3 , 1990 р.н. - правнук, ОСОБА_6 , 1959 р.н. зять (помер а/з №16 від 19.03.1994 р.).

З довідки 10.08.2020 р. №832, виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради, слідує, що на день смерті ОСОБА_5 , 1908 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в господарстві АДРЕСА_1 , крім померлої проживали і були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1962 р.н. - внука; ОСОБА_2 , 1981 р.н. - правнук; ОСОБА_3 , 1990 р.н. - правнук; ОСОБА_7 , 1930 р.н. - зять, ОСОБА_4 , 1938 р.н. - дочка.

З довідки від 01.06.2020 р. № 586/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала в с. Орелець Снятинського району, Івано-Франківської області, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька с. Орелець, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці с.Орелець, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту від 25.07.1997 р., посвідченого секретарем виконкому Устянської сільської ради, ОСОБА_5 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1 .

З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

З свідоцтва про смерть виданого на ОСОБА_6 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський