Справа № 168/87/20
Провадження № 2/168/87/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Старовижівська районна державна адміністрація Волинської області до Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай).

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області, розміром 0,95 в умовних кадастрових гектарах. Зазначає, що спадкодавець працював у КСП ім. Чапаєва з 1949 року, отримав сертифікат на земельну частку (пай). За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал вищевказаного сертифікату. Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 0,95 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 0091524, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 31 січня 1997 року № 31, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 24 від 31 січня 1997 року.

У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому вказав, що Старовижівська районна державна адміністрація Волинської області проти позову не заперечує та просить здійснювати розгляд справи без представника РДА.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

З копії спадкової справи №142-2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 встановлені такі обставини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (аркуш справи 32). За життя заповіту не складав (аркуш справи 33), позивач є спадкоємцем І черги за законом, прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 31- зворот). Доказів щодо наявності інших спадкоємців суду не надано. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом (аркуш справи 10).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З архівної довідки, виданої об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району від 11 жовтня 2019 року № Д-389/01.31 вбачається, що ОСОБА_2 працював КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області з 1949 року по 1964 рік включно (аркуш справи 11).

З копії матеріалів по паюванню земель КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_2 включений в списки пайовиків за № 24 (аркуш справи 17-18).

Відповідно до оголошення, розміщеного в Старовижівській районній газеті «Сільські новини» за № 26 від 13 липня 2019 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , виданий члену КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області ОСОБА_2 , зареєстрований за № 24 від 31 січня 1997 року вважати недійсним (аркуш справи 12-13).

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, вона змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 № 0091524, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 24 від 31 січня 1997 року. Розмір земельної частки (паю) становить 0, 95 умовних кадастрових гектари, грошова оцінка земельної частки (паю) проіндексована і становить 31 555, 81 гривень, що підтверджується довідкою, виданою Відділом у Старовижівському районі Міжрайонного управління у Ратнівському та Старовижівському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (аркуш справи 16).

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Таким чином підтверджується право спадкодавця ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай), однак позивач, як спадкоємець І черги за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане спадкове майно, через відсутність оригіналу підтверджуючого правовстановлюючого документа, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 14).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 № 0091524, а його право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, а саме в частині визнання права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області, розміром 0, 95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 0091524, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 31 січня 1997 року № 31, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 24 від 31 січня 1997 року.

Керуючись статтями 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265 ЦПК України, статтями 16, 392 ЦК України, статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Старовижівська районна державна адміністрація Волинської області до Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Чапаєва Старовижівського району Волинської області, розміром 0,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 0091524, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 31 січня 1997 року № 31, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 24 від 31 січня 1997 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук