Дата документу 16.09.2020 Справа № 554/7568/18
Провадження № 4-с/554/62/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

за участю секретаря - Таран В.І.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніна Оксана Валеріївна,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніної Оксани Валеріївни, щодо нарахування заборгованості згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2019 року та скасувати заборгованість за аліментами; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніну Оксану Валеріївну проводити стягнення аліментів згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2019 року, починаючи із 10.06.2020 року.

В обґрунтування скарги заявник вказав на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2014 року зі ОСОБА_1 на користь стягувача було присуджено аліменти на утримання малолітньої доньки. На підставі вказаного рішення суду Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м.Полтава здійснюється виконавче провадження щодо стягнення з нього аліментів.

В 2019 році стягувач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2019 року позов було задоволено та стягнуто зі ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини.

10.06.2020 року Полтавський апеляційний суд змінив рішення місцевого суду, визначивши аліменти, які підлягають стягненню зі ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини від доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Проте, державний виконавець Ягуніна О.В., незважаючи на те, що рішення від 15.05.2019 року було змінено та набрало чинності лише 10.06.2020 року, здійснила нарахування заборгованості за аліментами в розмірі 1/4 частини від його доходів, починаючи із дня пред`явлення позову про збільшення розміру аліментів до суду.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року було відкрито провадження по даній справі та призначено скаргу до розгляду.

До суду надійшли заперечення проти задоволення скарги начальника Д.Щерба Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в яких зазначено, що окремої ухвали про зупинення нарахування аліментів на період оскарження не надходило, тому нарахована заборгованість по 1/4 частині аліментів до набрання законної сили постанови Полтавського апеляційного суду від 10.06.2020 року. З даного періоду заборгованість проводиться по 1/6 частині.

Заявник до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Інші учасники справи до суду повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2014 року зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.04.2012 року та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму (а.с.14).

Згідно заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2019 року, збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.08.2014 року, та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.45-47).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.06.2020 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2019 року змінено в частині розміру аліментів, що стягуються зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.148-152).

Згідно матеріалів скарги, на примусовому виконанні у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніної Оксани Валеріївни, перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2014 року про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь стягувача на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. З, 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої заявником у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості без врахування наданих документів боржником, з урахуванням доказів наданим боржником, то суд має виходити із того, що проведення такого розрахунку заборгованості по аліментах є обов`язком державного виконавця, оскільки саме в останнього знаходиться виконавчий лист на виконані.

Згідно із ст.71 ч.ч.1, 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст.195 ч.3 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Нормою ст.71 ч.8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Оскільки, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2019 року було змінено та набрало чинності лише 10.06.2020 року, а державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніна О.В. здійснила нарахування заборгованості за аліментами в розмірі 1/4 частини від доходів боржника, починаючи із дня пред`явлення позову про збільшення розміру аліментів до суду (а.с.162- довідка-розрахунок), суд вважає дії державного виконавця такими, що не відповідають вимогам вищезазначених нормативних актів.

За таких підстав, судом встановлено, що оскаржуваний заявником розрахунок заборгованості по аліментах на 01.12.2019 року, який зроблено державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніною О.В., складений з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання дій виконавця неправомірними та зобов`язання його повторно скласти розрахунок.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на зміст ст. 451 ЦПК України та наведеного змісту постанови Пленуму, суд позбавлений можливості скасувати здійснений державним виконавцем розрахунок, оскільки сам зміст ст. 451 ЦПК України не передбачає такої можливості. Зважаючи на що скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу, що розгляд даної скарги здійснюється у порядку контролю за виконанням судового рішення, та врегульовує питання зобов`язання відповідного суб`єкта виконавчого провадження вчинити дії щодо здійснення розрахунку аліментів, а не зобов`язання державного виконавця, як просить у своїй скарзі ОСОБА_1 , на майбутнє проводити стягнення за рішенням суду, починаючи із 10.06.2020 року. Тому, в цій частині скарга також не підлягає задоволенню, враховуючи, що з даного періоду стягнення проводиться по 1/6 частині заробітку (доходу).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 258, 268, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніна Оксана Валеріївна,- задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніної Оксани Валеріївни, щодо нарахування заборгованості, згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2019 року, неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ягуніну Оксану Валеріївну повторно здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2019 року, починаючи із дня пред`явлення позову про збільшення розміру аліментів до суду по 10.06.2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких постановлено дану ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: А.М.Чуванова