Справа № 171/1709/20
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільнй справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобіля об`єктом особистої приватної власності та витребування його з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ :

24 вересня 2020 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобіля об`єктом особистої приватної власності та витребування його з чужого незаконного володіння.

Також, 24 вересня 2020 року одночасно з позовом надійшла заява про забезпечення позову в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження транспортного засобу - автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи вказану заяву ОСОБА_1 зазначає, що звернулася до суду з позовом предметом якого є спільно нажите майно подружжя, зокрема, автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з 01 грудня 2017 року. За час сумісного проживання, ними був придбаний та оформлений на ім`я відповідача ОСОБА_2 автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який після припинення сумісного проживання знаходиться постійно тільки в користуванні ОСОБА_2 .

Відповідач порушує її майнові права на вказаний автомобіль. Вважає, що якщо ОСОБА_2 дізнається про її звернення до суду з позовом, то негайно здійснить відчуження зазначеного автомобіля іншій особі з метою уникнення його розподілу та звернення стягнення на нього.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення її майнових прав.

Посилаючись на положення ЦПК України ОСОБА_1 вважає, що існують правові підстави для забезпечення позову та просить заяву задовольнити.

Заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України.

З долучених до заяви про забезпечення позову та до позовної заяви документів судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01 грудня 2017 року, виданого Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 01.12.2017 року, актовий запис № 159.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як передбачено ч.ч.1,.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Пунктами 1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем дійсно виник спір щодо вищезазначеного рухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», 2013 року випуску, та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження майна.

Отже, застосування накладення заборони відчуження майна, як захід забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, даний вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-яким іншим особам відчужувати автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «PASSAT», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Копію даної ухвали суду надіслати для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (м. Дніпро, проспект Праці, 16)

Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 25.09.2020 року.

Суддя Л.І.Кодрян