1Справа № 335/2190/16-ц 2/335/17/2020
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.В., за участі секретаря судового засідання Косатої М.А., представника позивача ОСОБА_1 В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „ МетаБанк до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 14.03.2016 року відкрито провадження у справі.
23.03.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу від 14.03.2016 року про відкриття провадження.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2016 р. ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2016 р. залишено без змін.
21.07.2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу від 14.03.2016 року про відкриття провадження.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто апелянту.
21.07.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «МетаБанк» про розірвання кредитного договору.
Ухвалою суду від 21.09.2016 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків.
31.10.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 21.09.2016 р.
Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 04.11.2016 р. ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 14.11.2016 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 06.02.2017 р. зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «МетаБанк» про розірвання кредитного договору прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою суду від 17.10.2018 року провадження у справі поновлено, подальший розгляд справи у зв`язку з набранням чинності Закону України від 03.10.2017 р. про ЦПК України в новій редакції, вирішено проводити у загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 17.01.2019 р. до участі у справі залучено правонаступника позивача Акціонерне товариство «МетаБанк».
13.06.2019 р. ОСОБА_2 заявлено про відвід судді Рибалко Н.І.
13.06.2019 року позивач АТ «МетаБанк» звернувся з заявою про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.06.2019 р. у зв`язку з висновком суду про необґрунтований відвід судді, провадження у справі зупинено, вирішення питання про відвід передано іншому судді у порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.
Ухвалою суду від 19.06.2019 р. у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Рибалко Н.І. відмовлено.
Ухвалою суду від 18.09.2019 р. провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 16.12.2019 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «МетаБанк» про розірвання кредитного договору залишено без розгляду.
Ухвалою суду від 16.12.2019 року у задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 про витребування оригіналів документів кредитної справи, оригіналів внутрішньобанківських документів відмовлено.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов з підстав та у розмірі,зазначеному в уточнюючій позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, пославшись на позицію представника відповідача ОСОБА_4
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням ним судової повістки, суд на підставі п.п.1,3 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «МетаБанк», третя особа ОСОБА_2 ,про визнання недійсним кредитного договору від 07.03.2007 року відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 27.07.2018 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2018 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 07.03.2007 року Акціонерний Банк «Металург» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір, згідно з яким Банк надав позивальнику кредит на споживчі цілі придбання нерухомого майна у сумі 100 008 (сто тисяч вісім) доларів США, на строк 240 місяців по 07.03.2027 року включно, шляхом зарахування коштів на рахунок позивальника № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом ставкою 15% річних та комісії за надання кредиту 300 грн.

Додатком №1,2 до кредитного договору від 07.03.20007 року обумовлений розрахунок платежів по кредиту.

Згідно з додатковими угодами до кредитного договору, сторони змінювали умови кредитного договору, а саме:

-За додатковою угодою від 14.05.2007 р. змінена сума щомісячного платежу за кредитним договором на 890 доларів США;

-За додатковою угодою від 27.11 2008 р. змінений розмір відсотків та сума щомісячного платежу за кредитним договором на 945 доларів США;

-За додатковою угодою від 21.01 2009 р. встановлено авансове погашення боргу та змінена сума щомісячного платежу;

-За додатковою угодою від 24.02.2010 р. змінений розмір відсотків, встановлений розмір комісії за управління кредитом;

-За додатковою угодою від 30.08.2010 р. змінений розмір відсотків, комісії;

-За додатковою угодою від 05.04.2011 р. змінений розмір відсотків, комісії.

07.03.2007 року Акціонерним Банком «Металург» з ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язується в порядку, передбаченому договором, погасити борг позичальника Банку в сумі наданого кредиту, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування позичальником кредиту, як солідарний боржник Банку.

27.11.2008 року поручитель ОСОБА_2 надав письмову заяву Банку про його згоду на збільшення відсоткової ставки за кредитним договором до 17%.

Згідно з меморіальним ордером № ПЦ64774 від 07.03.2007 р. отримувачем кредитних коштів у сумі 100 008 доларів США є ОСОБА_4 .

Відповідно до Статуту ПАТ «МетаБанк», зареєстрованого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради 14.08.2009 року ПАТ «МетаБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Відкритого акціонерного товариства «МетаБанк», створеного в результаті реорганізації Акціонерного банку «Металург».

Згідно з дозволом НБУ № 69-1 14.12.2001 року Акціонерному Банку «Металург» надано право на здійснення операцій, визначених пп.1-4 ч.2,ч.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно з додатком до дозволу, яким передбачений перелік операцій, які має право здійснювати Акціонерний банк «Металург» (операції з валютними цінностями).

Відповідно до Статуту АТ «МетаБанк», затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «МетаБанк» від 29.10.2018 року, акціонерне товариство «МетаБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «МетаБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом із тим, згідно із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначено про те, що правовий висновок щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики після спливу строку кредитування викладено у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Зокрема, зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18, від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18, 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку позивач, пред`явивши саме 05.03.2018 року відповідачам вимогу-повідомлення про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 07.03.2007 року, скористався своїм правом на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, підстави для нарахування після 20 березня 2018 року процентів та пені, а також штрафу у розмірах, передбачених умовами кредитного договору - відсутні.

При цьому вимоги в частині стягнення з відповідачів 25 365,21 доларів США заборгованості по простроченому кредиту підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірений судом.

Вимоги в частині стягнення заборгованості по простроченим процентам у розмірі 12 020,85 доларів США підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 9861,57 доларів США , як заборгованість по простроченим процентам виходячи з розрахунку Банку станом на 20.03.2018 року.

Вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 675 592,61 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 11 573 грн. 30 коп., виходячи з розрахунку Банку станом на 20.03.2018 року.

Вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 13 437 грн.36 коп. підлягають задоволенню, оскільки розраховані Банком відповідно до п.п.»а» п.6.4 кредитного договору, у розмірі 0,5% від суми кредиту за порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Враховуючи те, що судом встановлено, що Банком була пред`явлена вимога відповідачам 05.03.2018 року, про що повідомив суду відповідач, та надав суду її копію, суд вважає, що позивач, пред`явивши таку вимогу саме 05.03.2018 року вже скористався своїм правом на дострокове погашення заборгованості, та вважає обгрунтованим нарахування суми боргу станом на 20.03.2018 року, як це було обумовлено у вимозі-повідомленні позичальнику від 05.03.2018 року, тому відхиляє вимоги позивача щодо нарахування боргу станом на 24.09.2018 року, кінцевим строком повернення кредиту за направленою 13.09.2018 року (вдруге) банком вимогою.

Заперечення відповідачів, надані представником у поясненнях судом відхиляються з наступних підстав.

Посилання представника відповідача на одночасну зміну і предмету і підстав позову не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки зобов`язання залишається невиконаним, а між сторонами склалися правовідносини у зв`язку із невиконанням зобов`язань за кредитним договором.

Посилання представника відповідача на неправомірність вимоги про стягнення пені не ґрунтується на положеннях закону, оскільки судом частково задоволені вимоги щодо стягнення пені, а саме станом на 20.03.2018 року, та її розмір встановлений на підставі п.6.5 кредитного договору, і неправомірності її нарахування судом не встановлено.

Посилання представника відповідача на неправомірність вимоги про стягнення штрафу є неприйнятним, оскільки нарахування штрафу передбачено п.п.»а» п.6.4 кредитного договору, у розмірі 0,5% від суми кредиту за порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором, тому не вбачається підстав вважати його таким, який нарахований після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорціонально розміру задоволених позовних вимог, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 25 405,34 грн., позовні вимоги позивача задоволені частково, тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 7 287,07 грн. відповідно з кожного із відповідачів, що всього складає 14 574,14 грн.

Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства „МетаБанк до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства „ МетаБанк прострочену заборгованість за кредитним договором від 07.03.2007 року, що складається з: 25 365,21 доларів США заборгованість по простроченому кредиту; 9861,57 доларів США заборгованість по простроченим процентам, пеню 11 573 грн. 30 коп., штраф 13 437 грн.36 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства „ МетаБанк судовий збір у розмірі 7 287 грн.07 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства „МетаБанк судовий збір у розмірі 7 287 грн.07 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Дата складання повного тексту рішення: 10.02.2020 р.

Суддя Рибалко Н.І.