СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
№2/760/127/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

19 лютого 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача- адвоката Тимошенка В.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю посадової (службової) особи органу державної влади.

ІІ. Описова частина

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції (Відповідача-1) та Державної казначейської служби України (Відповідача-2) з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади.

Зокрема, Позивачка просила:

-стягнути на свою користь матеріальну шкоду у вигляді витрат на правову допомогу, яка була надана їй у зв`язку із незаконними діями та бездіяльністю працівників Департаменту патрульної поліції в розмірі 32857,60 гривень з Департаменту патрульної поліції шляхом списання Державним казначейством України з відповідного рахунку державного бюджету України;

-стягнути на свою користь матеріальну шкоду у вигляді витрат на проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди судовим експертом ФОП ОСОБА_2 у зв`язку із незаконними діями та бездіяльністю працівників Департаменту патрульної поліції в розмірі 4000 гривень з Департаменту патрульної поліції шляхом списання Державним казначейством України з відповідного рахунку державного бюджету України;

-стягнути на свою користь моральну шкоду в розмірі 100000 гривень з Департаменту патрульної поліції шляхом списання Державним казначейством України з відповідного рахунку державного бюджету України.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

Як вказує Позивачка, 24 січня 2016 року поліцейським УПП м. Київ ДПП роти №10 батальйону №2 капралом поліції Шеремет М.В. було незаконно та безпідставно складено адміністративні матеріали (протокол, схему ДТП) за ст.124 КУпАП у зв`язку із ДТП, яка мала місце 24.01.2016 в 14:05 год. на вул. Дегтярівський, 21, м. Києва за участю автомобіля ВМW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Тоуоtа, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що викладені у них обставини не відповідають дійсності.

Позивачка зазначає, що поліцейським Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (Відповідача-1) було складено протокол відповідно до якого: 24.01.2016 о 14:05 в м. Києві по вул. Дегтярівській, 21, водій ОСОБА_1 , «керуючи автомобілем ВMW 116і, д/н НОМЕР_1 , під час обгону на регульованому перехресті, не надав дорогу автомобілю Тоуоtа RAV4, д/н НОМЕР_2 , при цьому не дотримався безпечної дистанції та швидкості, що призвело до зіткнення та пошкодження авто (обох) та до матеріальної шкоди, автомобіль Тоуоtа RAV4 здійснював розворот на перехресті». Крім того, як зазначає Позивачка, ним була складена схема ДТП, на якій розміри, зображення розташування автомобілів, місце зіткнення не відповідали дійсності та об`єктивно не існувало й не могло існувати.

Позивачка наполягає на тому, що підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї із зазначених у ньому підстав взагалі не було, оскільки в місці пригоди немає перехрестя, тобто здійснювати обгін на перехресті чи розвертатися на ньому неможливо.

В подальшому, отримавши 30.05.2016 матеріали на доопрацювання згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2016, УПП ДПП доопрацьовувало їх більше трьох місяців, хоча відомчим наказом для цього встановлений термін у один місяць.

Під час доопрацювання з 30.05.2016 по 02.09.2016 працівники УПП, як стверджує Позивачка, дорисували у схемі ДТП, яка була складена 24.01.2016, червоною пастою, невідомо яким чином встановлені розміри, бо учасники пригоди при цьому присутні не були, будь-які процесуальні документи не складалися.

24 квітня 2017 року, як вказує Позивачка, після винесення 20.12.2016 постанови Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/3998/16-п про закриття провадження відносно неї та залишення її без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 10.03.2017, адвокат Позивачки звернувся до УПП ДПП з заявою про складання адмінпротоколу відносно дійсно винної у ДТП особи ОСОБА_3 , а в кінці серпня 2017 року зателефонувавши до УПП ДПП дізнався, що УПП ДПП нібито склало відносно Позивача новий адміністративний протокол за іншими порушеннями ПДР та направило його до Шевченківського районного суду м. Києва.

Позивачка зазначає, що протягом усього часу поліцейські УПП ДПП ігнорували закон, брехали, перекручувала факти, не виконували інструкції, виявляли відсутність компетенції та елементарної людяності чи совісті.

З метою захисту від таких свавільних дій працівників поліції, як зазначає Позивачка, вона вимушена нести витрати на адвоката, з яким уклала договір про надання правової допомоги, розмір яких 32857,60 гривень.

Крім того, Позивачкою понесено витрати на проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди судовим експертом ФОП ОСОБА_2 .

Позивачка також вважає, що незаконними діями працівників УПП їй було заподіяно моральної шкоди, компенсацію за яку вона оцінює сумою в розмірі 100000 гривень.

16 квітня 2018 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, у якому Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що інспектор патрульної поліції складаю чи протокол про адміністративне правопорушення діяв у повній відповідності до закону, який визначає його повноваження. Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не несе жодних правових наслідків для особи, а є лише одним з елементів, який досліджується судом під час вирішення усієї справи про адміністративне правопорушення. Саме у сукупності з іншими матеріалами цей протокол судом всебічно розглянуто, йому надано оцінку та встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . З огляду на викладене, права Позивачки Відповідачем-1 не порушені.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що справа про притягнення ОСОБА_1 на підставі повторно складеного протоколу таким же чином була закрита у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, Позивачкою витрачено занадто багато та зусиль, часу та коштів з метою подолання наслідків некомпетентності чи упередженості працівників поліції, а тому має право на відшкодування відповідної шкоди.

Відповідачі своїх представників до суду не направили. Суд, за згоди представника Позивача, визнав за можливе розглянути справу у відсутність Відповідачів на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 січня 2016 року в м. Києві на вул. Дегтярівській в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «BMW 116I», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Toyota RAV4», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Поліцейським УПП ДПП Шереметом М.В. 24 січня 2016 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка, на думку інспектора, порушила п.12.1, 13.3, 14.6 (а) Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобілів. (а.с.87)

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2016 матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності повернуті до Управління патрульної поліції для належного оформлення та доопрацювання. (а.с.88-89)

20 грудня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

29 серпня 2017 року інспектором УПП у м. Києві ДПП Лунякіною О.О. відносно ОСОБА_1 був складений новий протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким Позивачка порушила п. 14.2б Правил дорожнього руху.

25 серпня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва винесено постанову, якою матеріали про притягнення ОСОБА_1 повторно направлено до Управління патрульної поліції у м. Києві для усунення недоліків та належного оформлення.

29 січня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва закрито провадження відносно Позивачки у справі, яка порушена за протоколом від 29.08.2017, також у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав ї свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В той же час, слід зазначити, що відповідальність в даному випадку має наставити лише за наявності протиправних дій з боку службової особи державного органу.

Відповідно до ст. 254 Кодексу про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 Кодексу саме на працівників органів внутрішніх справ покладається обов`язок складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.

Таким чином, працівники поліції, складаючи протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяли в межах своїх повноважень.

Крім того, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не тягне для особи будь-яких наслідків. Протокол про адміністративне правопорушення оцінюється судом під час розгляду справи у сукупності з іншими доказами, які надаються і стороною, відносно якої складено протокол.

Жодними наявними у справі матеріалами не підтверджується протиправність дій працівників управління патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачені випадки, у яких особа має право на відшкодування завданої їй шкоди у справах про адміністративні правопорушення, зокрема: у випадку незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу (п.2 ч.1 ст. 1) за умови наявності постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (п. 4 ч.1 ст. 2).

Жодне з обмежень, зазначених у статті 1 Закону до ОСОБА_1 не застосовувалося.

Таким чином, питання про відшкодування понесених Позивачкою витрат на правову допомогу, на оплату вартості проведеної за її рахунок експертизи з метою визначення особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, а також відшкодування моральної шкоди, понесеної у зв`язку з вимушеними змінами в організації життя, докладанням зусиль з метою відновлення порушених прав, слід вирішувати в межах спору між Позивачкою та особою, дії якої перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з такими наслідками, зокрема, з особою, яка є винною у дорожньо-транспортній пригоді.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 1172, 1174 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач-1: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

Відповідач-2: Державна казначейська служба України, адреса: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Суддя: