ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» березня 2020 року

м. Харків

справа № 640/17718/16-ц

провадження № 22-з/818/60/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківводоканал», представник позивача Васьков О.Ю.,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року в складі судді Зуба Г.А.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року позов Комунального підприємства «Харківводоканал» - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 347,34 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 травня 2016 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 302,40 грн, індекс інфляції в розмірі 28,06 грн; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 16,88 грн та судові витрати на користь держави у розмірі 1600,00 грн; в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду 29 травня 2017 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» подав апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року в складі колегії суддів: головуючий суддя Яцина В.Б., суддів Бурлака І.В., Карімової Л.В. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» - задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року змінено; збільшено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» до суми 1826,71 грн, а саме: 915,31 грн заборгованість за надані послуги з водопостачання,172,14 грн - індекс інфляції, 28,50 грн -3% річних від простроченої суми; 576,50 грн заборгованість за надані послуги з водовідведення, 115,74 грн - індекс інфляції, 18,52 грн 3% річних від простроченої суми; в рахунок відшкодування судового збору стягнуто з ОСОБА_1 689,00 грн на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» та 689,00 грн на користь держави.

На вказані судові рішення поштою 11 липня 2017 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року залишено без змін.

13 січня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року.

Заява мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи вимоги позивача частково, в стягненні решти нарахувань Комунальному підприємству «Харківводоканал» по суті відмовив.

Однак, Комунальне підприємство «Харківводоканал» продовжує нараховувати їй до сплати суми за послуги з водопостачання та водовідведення, в яких враховані всі нарахування за послуги, що враховувались при формуванні позовних вимог на суму 5202,98 грн, починаючи з 01 січня 2000 року, у стягненні яких рішенням суду апеляційної інстанції відмовлено, адже апеляційна скарга задоволена лише на суму 1826,71 грн.

Вказала, що після отримання постанови суду касаційної інстанції у справі вона звернулась до відділу Державної виконавчої служби Київського району з приводу стягнення з неї заборгованості частинами, однак їй повідомлено про відсутність на виконанні відповідного виконавчого листа.

У зв`язку з чим вона звернулась до генерального директора Комунального підприємства «Харківводоканал» з проханням надати дозвіл на реструктуризацію заборгованості, стягнутої з неї рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року, оскільки розмір її пенсії не дозволяє їй сплатити усю суму одразу, однак їй рекомендовано звернутися до суду.

Вказала, що судове рішення є незрозумілим і таким, що припускає різні тлумачення сторонами, що утруднює її доводи щодо виконання судового рішення, що викликає необхідність у його роз`ясненні.

Просила роз`яснити рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в частині, що стосується наступного «призначаючи стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» у сумі 1826,71 грн, з яких за послуги 1491,81 грн, та 3% і інше 334,90 грн, тобто в межах строку загальної позовної давності тривалістю у три роки, а саме з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2016 року, суд мав на увазі, що та частина заборгованості, що залишилася, стосовно якої застосовано строк позовної давності, а саме до 01 жовтня 2013 року в розмірі 3 342,30 грн не підлягає сплаті відповідачем».

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

13 січня 2020 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено заяву ОСОБА_1 , про роз`яснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року.

15 січня 2020 року справу витребувано з Київського районного суду м. Харкова.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 28 січня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала свою заяву та просила її задовольнити. При цьому посилалася на те, що позивач не виконує судове рішення, а нараховує їй ту суму, в задоволенні якої судом апеляційної інстанції позивачу відмовлено.

В суді апеляційної інстанції представник Комунального підприємства «Харківводоканал» пояснив, що ОСОБА_1 нараховано суму заборгованості в розмірі 1826,71 грн, поточні суми за надання послуг та зазначено суму, в задоволенні якої судом апеляційної інстанції Комунальному підприємству «Харківводоканал» відмовлено, однак вона не підлягає стягненню з ОСОБА_1 . Судове рішення Комунальному підприємству «Харківводоканал» зрозуміло, підстав для його роз`яснення не вбачається.

Вислухавши думку з`явившихся учасників справи, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Поряд з резолютивною частиною рішення суду може бути роз`яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціального встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в пункті 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі, й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, роз`яснено може бути судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті.

Матеріали справи свідчать, що у листопаді 2016 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у якому просив стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 5202,98 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року позов Комунального підприємства «Харківводоканал» - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 347,34 грн та судові витрати на користь держави у розмірі 1600,00 грн; в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» - задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року змінено; збільшено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» до суми 1826,71 грн, вирішено питання щодо судових витрат.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції, у ній чітко вказано суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», та всі її складові.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, тобто поза межами суми у розмірі 1826,71 грн, позивачу відмовлено ще рішенням суду першої інстанції, яке в цій частині рішенням суду апеляційної інстанції не змінено, а також залишено без змін і Верховним Судом.

Рішення суду апеляційної інстанції є чітким, зрозумілим та в частині відмови у задоволенні позову не підлягає примусовому виконанню. Жодних сумнівів чи розбіжностей під час тлумачення його змісту не вбачається.

Отже, зазначене рішення суду апеляційної інстанції ухвалено в межах позовних вимог, резолютивна частина судового рішення не є незрозумілою та не підлягає уточненню чи роз`ясненню.

Посилання ОСОБА_1 на те, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» продовжує нараховувати їй до сплати суми за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням її заборгованості у розмірі 5202,98 грн, не є підставою для роз`яснення рішення суду апеляційної інстанції у цій справі. ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернення з відповідними вимогами до Комунального підприємства «Харківводоканал» щодо проведення перерахунків її заборгованості з урахуванням часткового задоволення позову підприємства у даній справі.

Доводи ОСОБА_1 щодо її звернення до відділу ДВС Київського району та генерального директора Комунального підприємства «Харківводоканал» з приводу стягнення з неї заборгованості частинами, не є предметом розгляду суду при вирішенні заяви про роз`яснення судового рішення. При цьому, ОСОБА_1 має право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_1 та її пояснення, надані в суді апеляційної інстанції, слід зазначити, що заява фактично стосується виконання судового рішення, яке до сьогодні не виконано, оскільки позивач не звертався до виконавчої служби з виконавчим листом для примусового виконання судового рішення, не бажав надати ОСОБА_1 дозвіл на реструктуризацію заборгованості за її заявою. Однак, механізм виконання або невиконання судового рішення не є підставою для роз`яснення судового рішення. Інших підстав для роз`яснення судового рішення ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, судова колегія вважає, що судове рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року містить чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення, є точним та однозначним, суперечливих варіантів його тлумачення не вбачається, отже, заяву ОСОБА_1 про його роз`яснення необхідно залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» судового збору за розгляд заяви про роз`яснення судового рішення, яке вона надала під час розгляду заяви в суді апеляційної інстанції, також не підлягає задоволенню, оскільки в задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Керуючись ст. ст. 260, 271, 381, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 11 березня 2020 року.