Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1633/19
Провадження № 2/935/131/20
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого судді Василенка Р.О.

із секретарем - Бех І.О.

з участю представника відповідачів адвоката Яроша В.В., третьої особи приватного нотаріуса Самойленка А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Самойленко Анатолій Григорович про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 укладеного 04.09.2004 року в частині представника продавця та одного з покупців, визнання покупцями за договором,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що в 2004 році її син третя особа по справі ОСОБА_4 , колишня дружина останнього - відповідач по справі ОСОБА_2 і їх дочка ОСОБА_3 вирішили продати квартиру в м. Житомирі та придбати будинок в м. Коростишеві та спільно вирішили, що покупцями в договорі щодо купівлі вказаного будинку будуть вона позивач по справі та онука останньої ОСОБА_3 (дошлюбне ОСОБА_5 ). 10.08.2004 позивача запросили до приватного нотаріуса Самойленка А.Г., з яким була знайома та співпрацювала відповідач ОСОБА_2 , де повідомили, що для оформлення в подальшому договору купівлі-продажу будинку необхідно оформити довіреність від імені продавця ОСОБА_6 саме на ОСОБА_1 , однак остання в силу свого стану здоров`я та віку не придала значення цьому і не могла уявити, що всупереч домовленостям опиниться поза межами правочину. 04.09.2004 було укладено договір купівлі-продажу будинку розташованого в АДРЕСА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Самойленком А.Г. і покупцями будинку та земельної ділянки зазначено відповідачів, оскільки, як пояснив нотаріус, то позивач діяла як представник продавця за довіреністю і покупцями можуть бути лише відповідачі. Після укладення вказаного договору позивач в жовтні 2004 року продала належну їй частину будинку в АДРЕСА_2 і кошти витратила на добудову до будинку по АДРЕСА_1 . На початку 2014 року позивач дізналась, що відповідачі мають намір продати будинок та земельну ділянку і ОСОБА_4 звертався до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання будинку по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю і в судовому засіданні відповідачі підтвердили, що ОСОБА_4 та його мати мають право на спірний будинок і позов був залишений без розгляду, однак після цього відповідачі уникали нотаріального оформлення прав на спірний будинок позивача та її сина і останній в 2018 році звернувся до поліції щодо вчинення ОСОБА_2 за допомогою нотаріуса Самойленка А.Г. шахрайських дій під час оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу.

Згідно змісту ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Крім того, приватний нотаріус Самойленко А.Г. грубо порушуючи вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року в редакції що діяла на момент вчинення оспорюваного правочину оформив та засвідчив договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 04.09.2004 року таким чином, що співвласниками домоволодіння стали відповідачі, а позивач та третя особа залишились поза межами правочину. При цьому, нотаріус під час вчинення нотаріальних дій не отримав згоду ОСОБА_4 як чоловіка ОСОБА_2 на вчинення останньою оспорюваного правочину. Також, нотаріусом грубо порушено п.40 вказаної інструкції, оскільки оформив та засвідчив оспорюваний правочин без згоди батька ОСОБА_4 на вчинення такого правочину його неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , якій на момент вчинення правочину виповнилось 15 років. Нотаріусом не оформлено окремою заявою і згоду матері на вчинення правочину, що також є порушення п.40 вказаної Інструкції.

Крім того, нотаріус ОСОБА_7 грубо порушив вимоги правил представництва при видачі довіреності позивачу, оскільки позивачка діючи від імені продавця будинку за довіреністю не могла стати одним з покупців будинку і фактично сама себе усунула від даного правочину, продавши спірний будинок та земельну ділянку відповідачам, хоча згідно попередніх домовленостей вона повинна була бути покупцем, а не представником продавця. Нотаріусом не було прочитано текст правочину вголос зважаючи на похилий вік чи наявність певних хвороб у позивачки, нотаріусом не здійснювалось роз`яснення сторонам правочину його правових наслідків, внаслідок чого позивачка на момент укладення правочину не розуміла його правову природу та юридичні наслідки і відповідно такі порушення допущені нотаріусом є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, під час вчинення оспорюваного правочину відповідач ОСОБА_2 проявила недобросовісне ставлення щодо надання правдивої інформації щодо свого цивільного стану при укладенні договору купівлі-продажу, що призвело до тяжких наслідків. Позивачку та фактичного продавця ОСОБА_6 умисними діями відповідачки та третьої особи нотаріуса було введено в оману щодо істинних мотивів необхідності оформлення фактично придбаного будинку за кошти позивачки та її сина, договір купівлі-продажу від 04.09.2004 було вчинено позивачкою фактично під впливом помилки щодо правової природи доручення від імені продавця та обману щодо необхідності такої довіреності, в результаті якої остання стала не одним із покупців будинку, а лише представником продавця.

Враховуючи викладене просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладений 04.09.2004 року у частині представника продавця та одного з покупців визнавши ОСОБА_6 продавцем, а ОСОБА_1 та ОСОБА_8 покупцями.

В судовому засіданні представник позивача який діє і як представник третьої особи на стороні позивача та третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві доводами, також пояснив, що до позивача була застосована шахрайська схема за участю нотаріуса і дійсними покупцями за договором була позивач, нотаріусом була видана довіреність на позивача як представника продавця з метою усунення позивача як покупця спірного будинку. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, а тому суд продовжив засідання без участі останніх.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що помилка щодо природи правочину жодним доказом не підтверджується, позивач усвідомлювала значення своїх дій, погодилась на видачу останній довіреності щодо представництва інтересів продавця і ця довіреність не оспорювалась. Під час укладення оспорюваного договору позивач його підписала без будь-яких застережень, добровільно. Посилання на помилку позивача щодо змісту повноважень отриманих за довіреністю не є предметом даного позову. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус Самойленко А.Г. позовні вимоги не підтримав, суду пояснив, що при посвідченні оспорюваного правочину дотримано вимог чинного законодавства України, позивач підписала договір, прочитала його, особи сторін встановлювались, дієздатність перевірялась, позивач розуміла, що вона представляє продавця і відповідно не може бути одночасно покупцем. Довіреність на представництво засвідчував також він, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду докази, в межах позовних вимог, на засадах змагальності вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Так, судом встановлено, що 04 вересня 2004 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_6 , від імені якої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Самойленком А.Г., діяла ОСОБА_1 , продала, а покупці ОСОБА_2 та ОСОБА_5 купили в рівних частках житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0782га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Самойленком А.Г., договір підписано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка діє за згодою своєї матері ОСОБА_2 . Особи сторін встановлено, їх дієздатність, повноваження представника перевірено.

У відповідності до ч.1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом, однак в ході розгляду справи суду не надано доказів що позивач помилялась щодо природи оспорюваного правочину, оскільки підписала договір як представник продавця, діяла на підставі довіреності, нотаріусом роз`яснювались положення чинного законодавства України щодо суті та змісту правочину, дієздатність та повноваження сторін перевірялись і відповідно позивач розуміла, що виступає як представник продавця і не є одним з покупців.

Крім того, як пояснили учасники процесу, то позивач після укладення оспорюваного договору також самостійно продавала належну останній частину будинку, що підтверджує обізнаність позивача щодо змісту правочинів купівлі-продажу нерухомого майна, сторін цього правочину.

Стосовно обставин, які вказані в позовній заяві відносно помилки позивача щодо правової природи довіреності від імені продавця, то цей правочин не оспорюється і не є предметом цього спору, позовні вимоги не змінювались і не уточнювались.

Також, позивач, як однією з підстав її позовних вимог зазначає ч.1 ст. 230 ЦК України у відповідності до якої якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування, однак суду не надано жодного доказу на підтвердження введення позивача в оману щодо необхідності довіреності, оскільки позивач під час укладення оспорюваного правочину розуміла, що діє на підставі довіреності від імені продавця, підписала договір від імені продавця і відповідно не була одним з покупців. Також, нотаріусом роз`яснювалось сторонам, що представник продавця не може бути одночасно покупцем і вказана обставина підтверджена позивачем в позовній заяві, тобто остання була обізнана щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін.

Стосовно порушення нотаріусом п. 40 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року в редакції що діяла на момент вчинення оспорюваного правочину, зокрема відсутність згоди батька на вчинення оспорюваного правочину неповнолітньою ОСОБА_5 , то в даному випадку таке порушення не може тягнути за собою визнання недійсним оспорюваного правочину, оскільки неповнолітня набула право власності на майно, а не була позбавлена таких прав та крім того позивач не просить визнати оспорюваний правочин недійсним в частині набуття права власності неповнолітньою.

Крім цього, позивач просить визнати продавцем за вищевказаним договором ОСОБА_6 і одним з покупців ОСОБА_8 , однак згідно договору купівлі-продажу від 04 вересня 2004 року будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 і є продавцем, а ОСОБА_8 одним з покупців.

Керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 258,259263,264,265-268 ЦПК України, на підставі ч.1 ст.229, ч.1 ст. 230 ЦК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Самойленко Анатолій Григорович про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 укладеного 04.09.2004 року в частині представника продавця та одного з покупців, визнання покупцями за договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 17.09.2020.

Суддя Р.О. Василенко