Справа № 214/3432/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24 вересня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

за участю секретаря Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» 22.05.2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по травень 2020 року, з яких: основний борг - 31 778,66 грн., інфляційні втрати - 3406,23 грн. та 3% річних - 1825,05 грн., а всього- 37009,94 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно до ЖК України , ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» , Постанови КМУ від 21.07.2005 ороку №630 зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку та встановлених тарифів. надає послуги з централізованого опалення населенню. Позивач на виконання своїх зобов`язань здійснив постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню та здійснив постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.10.2013 року по 01.05.2020 року. У зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість в розмірі 31778, 66 грн. Оскільки заборгованість ОСОБА_1 в добровільному порядку не погашає, представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду.

Ухвалою від 10.06.2020 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідачів і постановити заочне рішення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

У силу вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

АТ «Криворізька теплоцентраль» надано право на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії об`єктам теплопостачання, розташованим, у тому числі, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, переданим від КПТМ «Криворіжтепломережа» на підставі рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року. Вказані відомості є загальновідомими та не потребують окремого доказування в силу ст.80 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно з довідки АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином відповідач є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником та виробником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Із наданої позивачем виписки з особового рахунку, заборгованість відповідачів по оплаті за централізоване опалення за період з 01.10.2013 року по 01.05.2020 року склала 31778,66 грн. ( а.с.7).

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.

Боржнику нараховувалась плата за надані житлово-комунальні послуги згідно тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання, які установлені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» № 584 від 13.08.2008р., постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р., постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014р., постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ним не спростовано.

Крім того, за положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, протягом періоду з жовтня 2013 року по травень 2020 року АТ «Криворізька теплоцентраль» свої зобов`язання по наданню послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 виконувало належним чином, однак відповідач своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ним послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 37 009,94 грн., яка складається з заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.05.2020 року у розмірі 31 778 грн. 66 коп.;інфляційні втрати у розмірі 3406 грн. 23коп.; 3% річних у розмірі 1825 грн. 05 коп., що підтверджується розрахунком, при цьому суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком.

Керуючись викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 37 009,94 грн.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 322, 509, 525, 610, 614 ЦК України,ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, ): заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 р. по 01.05.2020 р. року у розмірі 31778 грн. 66 коп., інфляційні втрати у розмірі 3406 грн. 23 коп. та 3% річних у розмірі 1825 грн.05 коп., а всього стягнути 37009 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» 2102,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу.

Суддя Н. Г. Гринь