У Х В А Л А

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа №686/16839/19

провадження № 61-9043ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2020 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ НП в Хмельницькій області та до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідачів 1 000 000 000 грн моральної шкоди та 60 024 грн матеріальної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У червні 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2020 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для надання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та доплати судового збору або надання документів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

У серпні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки касаційної скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції, застосувавши в порядку апеляційного перегляду норми статей 22, 23, 276, 280, 1174 ЦК України, статтю 133 ЦПК України, не врахував правові висновки щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду у справі №686/20012/18, у справі №638/6944/16-ц, у справі №554/49/18, у справі №638/17403/15-ц, у справі №638/1892/16-ц, у справі №638/12068/16-ц, у справі №638/12259/16, у справі №638/12259/16, у справі №641/2476/17, у справі №607/14606/17, у справі №461/4824/17, у справі №646/1591/18, у справі №750/6330/17, у справі №638/6944/16-ц, у справі №450/1547/18, у справі №450/3315/18, у справі №464/3789/17 та у постановах Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі №6-501цс17, від 25 травня 2016 року у справі №6-440цс16 (пункт перший частини другої статті 389 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України, та подана в строк, встановлений статтею 390 ЦПК України.

Щодо виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року в частині сплати судового збору або надання документів на підтвердження наявності підстав, за яких судовий збір не стягується, слід зазначити таке. Скаржник посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» оскільки звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Практика Верховного Суду щодо стягнення судового збору у даній категорії справ є різною, зокрема, з метою запобігання зловживанню учасниками справи своїми процесуальними правами в частині маніпулювання заявленими позовними вимогами з метою уникнення сплати судового збору у випадках, встановлених законом, суд в контексті статті 81 ЦПК України витребовує відповідні докази на підтвердження такого факту (наприклад судове рішення, яким встановлено такий факт).

Крім того, власне скаржник ОСОБА_1 в касаційній скарзі посилається на те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року зафіксовані відомості та факт заподіяння шкоди скаржнику, щодо стягнення якої і заявлений цей позов.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (статті 391 ЦПК України). На момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження у суду відсутні матеріали справи, а скаржником в свою чергу не була надана копія ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2017 року. Оскільки для встановлення відсутності підстав щодо стягнення судового збору за заявленою позовною вимогою факт заподіяння шкоди можливо перевірити лише після надходження матеріалів справи до суду касаційної інстанції, то суд вважає за можливе прийняти касаційну скаргу як таку, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України в частині сплати судового збору, а вимоги ухвали Верховного Суду від 22 липня 2020 року в частині стягнення судового збору - такими, що втратили обов`язковість.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2020 року та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 червня 2020 року.

Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області матеріали цивільної справи №686/16839/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв