Справа № 308/9488/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

16.08.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 .

Вказані вимоги мотивовані тим, що спільне подружнє життя між позивачем та відповідачкою припинилося з березня 2012 року, шлюбні відносини між ними неможливі, шлюб існує формально.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив строк на примирення не давати, шлюб розірвати. Доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з ним, а сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з відповідачкою ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила шлюб між ними розірвати.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На виконання вищезазначених положень законодавства, судом роз`яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв`язку з таким визнанням.

Як встановлено судом, 21.05.2005 року Яроцькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 02. Прізвище після одруження: чоловіка Луцьо, дружини Луцьо. Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 від 21.05.2005.

У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого 08.06.2006 року Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданого 09.10.2013 року Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально .

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а відтак суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,-

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 21.05.2005 року Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 02 розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

Неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Повернути з державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 11.02.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: А.П. Іванов