справа № 274/3930/20
провадження № 2/0274/1428/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судових засідань Рудич М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Бердичівської міської ради Житомирської області про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-

В с т а н о в и в:

У червні 2020 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасною реєстрацією місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем реєстрації матері, без згоди батька.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає згоду на зміну реєстрації місця проживання дитини, хоча фактично, дитина проживає з нею, а без його згоди вона, позбавлена можливості це зробити.

Сторони в судове засідання не з"явилися.

Позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, також подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами від 01.02.2013 р., від 13.03.2014 р. та від 25.05.2016 р. про народження (а. с. 9- 11).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.04.2020 року (а. с.12-14, 15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації її батька - ОСОБА_2 , хоча проживає вона з матір`ю - ОСОБА_1 , і такий факт сторонами не оспорюється.

У висновку від 14.09.2020 р. № 02-16/1434 виконавчий комітет Бердичівської міської ради, як орган опіки та піклування, щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначає, зокрема, що після розлучення сторін, всі діти залишилися проживати з матір`ю. Місце реєстрації ОСОБА_3 , 2013 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації місця проживання її батька. Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради прийшов до висновку про доцільність зняття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасною реєстрацією її місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частинами третьою та четвертою статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Частинами першою та другою статті 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що реєстрація місця проживання дитини за адресою фактичного місця проживання (за місцем проживання матері - ОСОБА_1 ): АДРЕСА_2 , відповідатиме інтересам дитини.

Частиною першою статті 242 Цивільного кодексу України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно з пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" (далі - Правила) у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Пунктом 26 Правил передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Таким чином ОСОБА_1 позбавлена можливості зняти з реєстрації місця проживання та зареєструвати місце проживання дочки без згоди її батька - ОСОБА_2 , що призводить до порушення її інтересів та інтересів малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 12-13,76-81,141,258-259,263-265,273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Бердичівської міської ради Житомирської області про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 .

Надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий Т.М.Вдовиченко