Справа № 323/2365/20>
Номер провадження 2-о/323/62/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р. м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту причинного зв`язку між смертю її сина та проходженням ним військової служби,

ВСТАНОВИВ:
22.09.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 , подана в порядку окремого провадження, про встановлення факту причинного зв`язку між смертю її сина, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проходженням ним військової служби.

Заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_2 в період часу з 27.04.2015 року по 08.07.2016 року, а також з 31.10.2017 року по 02.05.2019 року проходив військову службу та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України, у зв`язку з чим з 19.01.2016 року отримав статус учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Під час прийняття на військову службу та її проходження ОСОБА_2 неодноразово проходив відповідні медичні комісії, за висновками яких завжди визнавався здоровим та придатним до військової служби. Жодних захворювань серцево-судинної та (або) нервової системи у нього виявлено не було. Водночас ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер від гострої коронарної смерті, а судово-медичною експертизою (посмертною) в нього була виявлена ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба. На думку заявника, смерть її сина настала внаслідок захворювань, отриманих під час проходження військової служби, які не були своєчасно виявлені через недбалість медичних комісії під час проходження сином відповідних медичних оглядів. Встановлення факту причинного зв`язку між проходженням ОСОБА_2 військової служби та його смертю необхідно заявнику для отримання права на пільги, якими користувався її син як учасник бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

До справ окремого провадження належать справи належать справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як випливає з ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд може розглядати справи про встановлення фактів, перелічених у частині першій вказаної статті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

1)згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;;

2)чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

3)заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

4)встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, лише наявність сукупності цих умов дозволяє встановлювати факти, що мають юридичне значення, в судовому порядку, за правилами окремого провадження у цивільному судочинстві.

Однак порушене ОСОБА_1 питання не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження, оскільки чинним законодавством України визначений інший порядок.
Так, із змісту ОСОБА_1 випливає, що вона претендує на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі Закон про статус ветеранів).

Зокрема, до таких осіб належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України.., які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (абзац 8 пункту 1 частини 1 статті 10 Закону про статус ветеранів).

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у статті 10 Закону про статус ветеранів, належать, зокрема, їх батьки.

Відповідно до абз. 9 п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону про статус ветеранів порядок надання статусу особи, на яку поширюється чинність цього Закону, особам, зазначеним в абзацах п`ятому - восьмому цього пункту, визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року № 740 з подальшими змінами (надалі Порядок № 740).

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 740, він поширюється, зокрема, на сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил.., які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку № 740, підставами для надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону про статус ветеранів, для осіб, зазначених в абзаці 5 пункту 2 Порядку № 740, є:

1)свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи;

2)документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

3)постанова штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування.

Такі документи разом з відповідною заявою мають бути подані структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення (п. 5 Порядку № 740), який зобов`язаний в місячний строк прийняти рішення про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону про статус ветеранів, або про відмову у цьому (п. 6 Порядку №740).

Таким чином, порушене ОСОБА_1 питання про встановлення факту смерті військовослужбовця внаслідок захворювання, отриманого під час внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, підлягає вирішенню в позасудовому порядку.

Матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої до Оріхівського районного суду Запорізької області, не містять жодних відомостей про те, які існують перешкоди в отриманні документів, необхідних для отримання бажаного статусу, чи зверталась заявник за отриманням бажаного статусу, чи отримувала відмову в цьому.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Запорізький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України, про встановлення факту причинного зв`язку між смертю її сина, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проходженням ним військової служби.

Роз`яснити заявнику право на звернення до структурного підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення за місцем проживання із заявою про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», з документами згідно пп. 4 п. 4 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року № 740, а разі незгоди з відповідним рішенням такого органу, - право на його оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя Оріхівського районного суду
Запорізької області М.М. Мінаєв