Справа № 214/546/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить позивачці на підставі договору дарування квартири від 25 серпня 1998 року, який посвідчений Артеменко Л.М., завідуючою 4-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою. У зазначеній вище квартирі зареєстровано місце проживання громадян: ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №283 про склад сім`ї. Відповідачі певний проміжок часу проживали разом з позивачем, проте з березня 2014 року позивач з відповідачами втратила будь який зв`язок. При цьому, маючи зареєстроване місце проживання у належній позивачеві квартирі, відповідачі фактично в ній не проживають з березня 2014 року, що підтверджується відповідним актом від 22 січня 2020 року. У зв`язку з тим, що відповідачі у вказаній квартирі не проживають, але при цьому в ній зареєстровані, нарахування комунальних платежів здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, при цьому позивач зобов`язаний сплачувати комунальні послуги нараховані в тому числі і на відповідачів, що значно впливає на її матеріальний стан. Варто також зазначити, що позивач має намір отримати право на субсидію, і при цьому розрахунок такої субсидії буде здійснюватися з урахуванням того, що відповідачі там фактично не проживають, що призведе до несправедливого розрахунку субсидії. Позивач не бажає щоб місце проживання відповідачів було зареєстровано у належній їй квартирі, яка не належить відповідачам, так само як і не бажає, щоб відповідачі мали право там проживати. Дана квартира належить позивачеві на праві приватної власності і вона прагне здійснювати це право на власний розсуд, самостійно визнаючи коло осіб, які будуть там проживати та матимуть зареєстроване місце проживання. Самостійно відповідачі не бажають знятися з реєстрації у належній позивачеві квартирі, не надаючи жодних обґрунтувань такої відмови. Зв`язок між позивачем та відповідачами вже давно втрачений, вони не спілкуються та не підтримують жодних зв`язків між собою.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, представник позивачки - ОСОБА_5 подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, відзиву на позов не подавали, тому на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: договір дарування (а.с. 7), акт (а.с.8), довідка (а.с.11), акт (а.с.12).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір дарування (а.с. 7), довідку (а.с.11), акт (а.с. 12), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_2 у власності позивачки ОСОБА_1 , а також відсутність відповідачів за зазначеною адресою.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , що встановлено договором дарування квартири (а.с.7).

У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак не проживають в ній понад один рік, що вбачається з довідки (а.с.11), актом (а.с.12). Поважних причин відсутності відповідачів у спірній квартирі судом не встановлено.

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутні в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути, в рівних частках, витрати по сплаті судового збору в сумі по 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий її представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з кожного окремо, в рівних частках, на користь ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,витрати по сплаті судового збору в сумі по 420 грн. 40 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Прасолов В.М.