Справа № 266/1667/20
Провадження № 2/266/575/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Д`яченка Д.О., за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Маріупольська міська рада, про припинення права власності у спільній частковій власності, визнання права власності на ціле домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якій просили припинити право спільної власності позивача на 14/50 частини у спільному майні домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати право власності позивача, як 1/1 ціле домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці міської ради по АДРЕСА_1 , та складається з наступного: житловий будинок літ. Б-1, загальна площа 92,0 кв.м., в тому числі жила 28,5 кв.м., нежитлова мансарда літ. Б/м, веранда літ. б-1, балкон літ. б1, сараю літ. Е-1, частина огорожі №1, частини замощення І.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року, зареєстрованим за №1-1896 є власницею 14/50 часток домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 92,0 кв.м. в т.ч. житловою площею 28,5 кв.м., нежитлової мансарди літ. Б/м площею 33,1 кв.м., веранди літ. б-1 площею 17,6 кв.м., балкону літ. б1, сараю літ. Е-1, частини огорожі №1, частини замощення І, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці міської ради.

Згідно даних ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" власниками інших часток є: 21/50 належать ОСОБА_4 , спадкоємицею якого є його дружина, відповідачка п осправі, власником 15/50 часток є ОСОБА_5 , який продав належне йому на праві власності виділене в ціле домоволодіння з номером АДРЕСА_1 .

Позивачка та відповідач є власниками виділеного в самостійне домоволодіння з номером АДРЕСА_2 .

Згідно технічної інвентаризації від 26.12.2019 року та матеріалів інвентаризаційної справи №48640 встановлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок літ. Г-2, прибудова літ. г-1, гонок літ. г2, прибудова літ. г1-1, балкон літ. г3, житловий будинок літ. Б-1, нежитлова мансарда літ. Б/м, веранда літ. б-1, балкон літ. б1 (загальною площею 188,4 кв.м., житловою площею 94,2 кв.м.) убиральня літ. З-1, сарай літ. Е-1, огорожа №1, вимощення І.

Відповідно до звіту про оцінку майна, виконано сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_2 , складає 239 700, 00 грн.

Згідно висновку ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 року за технічними показниками 14/50 частин об`єкту, належній позивачці, є відокремленими, мають окремий вихід иа можуть бути виділені в наурі.

Позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради з питання реєстрації нерухомого майна як 1/1 цільго об`єкта нерухомості, але їй в усній формі було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.04.2020 року відкрито провадження по справі.

Позивачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити.

Відповідачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встанвленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року, зареєстрованим за №1-1896 є власницею 14/50 часток житлового будинку, житловою площею 28,5 кв.м.: літ. Б-1, сараю літ. Е, огорожі літ. 1-З, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці міської ради

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 26.12.2019 року та матеріалів інвентаризаційної справи №48640 встановлено, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок літ. Г-2, прибудова літ. г-1, гонок літ. г2, прибудова літ. г1-1, балкон літ. г3, житловий будинок літ. Б-1, нежитлова мансарда літ. Б/м, веранда літ. б-1, балкон літ. б1 (загальною площею 188,4 кв.м., житловою площею 94,2 кв.м.) убиральня літ. З-1, сарай літ. Е-1, огорожа №1, вимощення І.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 28.08.96 року №163/11 "Про результати розгляду звернення гр.. ОСОБА_5 з питання виділу домоволодіння у самостійне по АДРЕСА_3 , вирішено житловий будинок літ. А2 з усіма надвірними будівлями та набудовами, що належать ОСОБА_5 з земельною ділянкою площею 295 кв.м. залишити, як самостійне домоволодіння з міліцейським номером АДРЕСА_3 .

Житловий будинок 2 з усіма надвірними набудовами, які належать ОСОБА_7 , та житловий будинок Б-1, що належить ОСОБА_8 , виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером АДРЕСА_3 .

Згідно листа ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 рку, 14/50 часток домоволодіння, розташованог за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1996 року реєстр №1-1896, зареєстровано у Маріупольському БТІ 06.12.1996 року р-р №1881.

21/50 частки домоволодіння належать ОСОБА_4

15/50 частки домоволодіння належать ОСОБА_5 .

Рішенням №163/11 від 28.08.1996 року Приморського виконкому житловий будинок літ. А-1 з надворними будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_5 виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером 10 (документи на право власності змінені).

Житлові будинки літ. Г.-2 та літ. Б-1 з надводними будівлями та спорудами, які належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером 10а (документи на право власності не змінені).

Згідно висновку ККП "МБТІ-маріупольська нерухомість" від 26.12.2019 року за технічними показниками 14/50 частин об`єкту, належній позивачці, є відокремленими, мають окремий вихід иа можуть бути виділені в наурі.

Відповідно до звіту про оцінку майна, виконано сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_3 , складає 239 700, 00 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 11.09.2012 ОСОБА_5 продав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_9 .

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 19.09.2010 року, реєстраційний номер 37520546, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , належить гр. ОСОБА_9 .

Відповідно до Висновку №3/и будівельно-технічного дослідження від 18.05.2018 року земельна ділянка, знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 п АДРЕСА_3 , має 0,0293 га.

Відповідно до свідоцтва прол право на спадщину за законом від 16.12.2019 року, спадкова справа №103/2019, зареєстровано в реєстрі за №4222, 21/300 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Східного міжрегіонального управлння Міністарства юстиції (м. Харків) Чекіда О.А. від 11.09.2020 року №487/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у посвідченні договору про виділ у натурі частки за адресою: АДРЕСА_3 , зі спільного майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до приписів ч.1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Згідно із ст. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Положеннями частини першої ст.346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.

У разі, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Приписами частини 3 статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У зв`язку з викладеним, оскільки суд дійшов висновку про виділ позивачам їх часток майна, що є правовою підставою для припинення права спільної часткової власності на це майно, враховуючи, що у цьому випадку позивачка набуваэ право власності на виділене майно, керуючись приписами ст. 13 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», п. 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, з метою недопущення порушення положень ст. 317 ЦК України, суд вважає, що вимоги про визнання за позивачкою права власності на окрему житлову будівлю підлягають задоволенню.

У справі не порушується питання про порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відповідно до вимог ст. 88 ЗК України, оскільки під нерухомим майном (будинковолодінням), яке відноситься до частки позивачів, земельна ділянка на праві приватної власності належить позивачам.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.182, 316, 317, 319, 328, 364, 367, 386, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223,ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Маріупольська міська рада, про припинення права власності у спільній частковій власності, визнання права власності на ціле домоволодіння - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 14/50 частки будинку АДРЕСА_3 .

Припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості домоволодіння, що розташоване в за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-1896 від 21.10.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право приватної власності на домоволодіння, яке складає 14/50 частки будинку і складається з: житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 92,0 кв.м. в т.ч. житловою площею 28,5 кв.м., нежитлової мансарди літ. Б/м площею 33,1 кв.м., веранди літ. б-1 площею 17,6 кв.м., балкону літ. б1, сараю літ. Е-1, частини огорожі №1, частини замощення І, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , як на окремий виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області, 11.09.1996 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Маріупольска міська рада, юридична адреса: м.Маріуполь, просп. Миру, 70.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст виготовлено 24.09.2020 року.

Суддя Д`яченко Д.О.