Справа № 183/5150/20
№ 2/183/3347/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 вересня 2020 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь:

-заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 вересня 2019 року по 01 серпня 2020 року в розмірі 24 407,20 грн.;

-неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 вересня 2019 року по 01 вересня 2020 року в розмірі 7448,81 грн., а всього 31 856,01 грн.

Однак зазначена позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, так як не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно до ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Такий обов`язок, відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Доказів наявності спору між сторонами про розмір заборгованості не надано, позивач не надає також доказів обізнаності відповідачем з розміром заборгованості, таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, про це ідеться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №6-850св17.

Тобто, позивачем до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: довідки відділу державної виконавчої служби про виникнення заборгованості у відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду.

Крім того, позивач звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, не сплатив за дану вимогу судовий збір.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються : позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому, на підставі вимоги даної статті, позивач не звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Аналізуючи викладене, у відповідності до вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, а позивачу надати строк для усунення її недоліків, викладених вище.

На підставі викладеного, керуючись 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.