№ провадження 2/646/2057/2020
Справа № 646/5632/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Білінської О.В.,

за участі секретаря Кієнко А.О.,

вирішивши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Репеті Володимира Олеговича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

встановив:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Репетя В.О. до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Провадження у справі відкрито 25.09.2020 року, з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

24.09.2020 року представник позивача- адвокат Репетя В.О. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач ОСОБА_2 системно позбавляє можливості позивача спілкуватися з донькою ОСОБА_3 . Починаючи з середини липня 2020 року та по сьогоднішній день, позивач не бачив та не спілкувався з власною дитиною майже 2 місяці. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати йому можливість побачитись з дитиною. Відповідач категорично відмовляла у цьому, вимагаючи матеріальні блага за можливість побачень з дитиною. У зв`язку з чим просив забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду передати ОСОБА_3 , 2012 року народження, її батьку ОСОБА_1 , для систематичних зустрічей без присутності матері та без обмеження місця спільного проводження часу за таким графіком: перший та третій тиждень місяця: у вівторок з 15.00 години по 20.00 години; у четвер з 15.00 години по 20.00 години; з 15.00 години п`ятниці по 20.00 години неділі; другий та четвертий тиждень місяця: у вівторок з 15.00 години по 20.00 години; у четвер- з 15.00 години по 20.00 години; у суботу з 09.00 години по 20.00 години.

Учасники справи у судове засідання не викликались, відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Судом встановлено, що між сторонами у справі є спір щодо визначення місця проживання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивача, звертаючись до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання дитини, та заявою про забезпечення позову в обґрунтування цих же вимог послався на те, що відповідач системно позбавляє можливості позивача забирати дитину до себе, бачитись та спілкуватися з нею. Починаючи з середини липня 2020 року та по сьогоднішній день, позивач не бачив та не спілкувався з власною дитиною майже 2 місяці. Позивачем на 24.07.2020-03.08.2020 була запланована спільна поїздка з дитиною на відпочинок в Одесу. Відповідач не надала можливість забрати дитину, чим зірвала відпочинок. У зв`язку з чим поїздка була перенесена на 04.08.2020-11.08.2020, однак, і в ці дати відповідач дитину не передала. При цьому для дитини звичними є часто побачення з батьком, спільний відпочинок з ним, тощо. Заявник вважає, що дії відповідача пов`язані з позбавленням його можливості спілкуватись з дитиною та такими, що суперечать інтересам дитини.

За правилами ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року № 1385, проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Правилами ст. 150 ЦПК України, визначено такий вид забезпечення позову, як встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд приймає до уваги, що малолітня дитина буде підтримувати зв`язок з матір`ю та перебувати у звичних для неї умовах, у той же час відсутність спілкування дитини з батьком не буде завдавати їй страждань.

Зустрічі батька з дочкою, в тому числі за місцем проживання батька, де для дитини облаштована дитяча кімната, обстановка є звичною та доброзичливою для дівчинки, будуть сприяти підтриманню емоційних стосунків і це обставина відповідає законним інтересам як батька так і дитини. Порівнявши при цьому можливі негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (встановлення графіку зустрічей батька з дочкою) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову (втрату психологічного зв`язку та емоційної близькості внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого заявник звертається до суду, заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Репеті Володимира Олеговича про забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНКОНН: НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду передавати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), для систематичних зустрічей без присутності матері в межах території України за таким графіком:

-перший та третій тиждень місяця: у вівторок з 15.00 години до 20.00 години; у четвер з 15.00 години до 20.00 години;

-перший та третій тиждень місяця: з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-другий та четвертий тиждень місяця: у вівторок з 15.00 години до 20.00 години; у четвер - з 15.00 години до 20.00 години;

-другий та четвертий тиждень місяця: у суботу з 10.00 години до 20.00 годину неділі за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Білінська О.В.