Єдиний унікальний номер: 225/3949/20
Номер провадження: 2-к/225/4/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за дорученням Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за клопотанням інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Верхнедвинського району Вітебської області Республіки Беларусь від 21.04.2017 року стосовно ОСОБА_1 ,- ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року на адресу Дзержинського міського суду Донецької області надійшло доручення Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за клопотанням інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Верхнедвинського району Вітебської області Республіки Беларусь від 21.04.2017 року стосовно ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено поняття місця проживання, що є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 10.08.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться. Більш того, за даними ГУ ДМС України в Донецькій області, останній знаходиться у розшуку ГУ НП в Донецькій області як такий, що переховується від суду (розшукова справа №3320 від 10.11.2005 року).

Поштовий конверт, направлений Дзержинським міським судом Донецької області з ухвалою від 24.07.2020 року за останньою відомою адресою реєстрації/проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , повернутий до суду з відміткою "зона АТО" (відправка кореспонденції не здійснюється).

За відповіддю міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 року №7730/0/290-20/29, відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості внутрішньо-переміщеної особи станом на 11.08.2020 року - відсутні.

Окрім того, про наявність в провадженні Дзержинського міського суду Донецької області доручення Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за клопотанням інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Верхнедвинського району Вітебської області Республіки Беларусь від 21.04.2017 року та можливість надати свої заперечення ОСОБА_1 було повідомлено відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України.

Однак, як вбачається з наведеного вище, місце проживання (перебування) або місцезнаходження ОСОБА_1 на території України, у тому числі на території Ленінського та Пролетарського районів м. Донецька, які згідно розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 належать до територіальної юрисдикції (підсудності) Дзержинського міського суду України, встановити не вдалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно інформаційної довідки №225579762 від 25.09.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта ОСОБА_1 - відсутні.

Таким чином, доказів на підтвердження місцезнаходження нерухомого майна боржника на території України, у тому числі на території Ленінського та Пролетарського районів м. Донецька, які згідно розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 належать до територіальної юрисдикції (підсудності) Дзержинського міського суду України, не знайдено.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст. 464, 469 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання за дорученням Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за клопотанням інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Верхнедвинського району Вітебської області Республіки Беларусь від 21.04.2017 року стосовно ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.В. Довженко