справа № 208/8912/15-ц
№ провадження 6/208/166/20
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участю: секретаря Корнієнко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву стягувача Товариства «Ідея Банк» «про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення»,

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувала знаходилась заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави».

16 вересня 2020 року стягувач Товариства «Ідея Банк» (попередня назва Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк») звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення. В обґрунтування заяви зазначає, що 23.05.2016 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі 208/8912/15-ц винесено рішення яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави» задоволені.18.12.2018 року АТ «Ідея Банк» було отримано копію рішення та виконавчі листи. 12 березня 2020 року представником були отримані справи, від працівника який звільнився, та виявлено відсутність в справі виконавчих листів та рішення, про що складено відповідний акт.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа.

Суд, розглянув матеріали заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась заява про видачу дублікату виконавчого листа за рішенням суду від 23 травня 2016 року задоволено позовні вимоги позивача повністю.

18 грудня 2018 року АТ «Ідея Банк» отримано копію рішення та виконавчі листи.

16 вересня 2020 року стягувач Товариство «Ідея банк» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на його пред`явлення по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави», у зв`язку з тим, що по даній справі виданий виконавчий документ був втрачений.

На підтвердження даної обставини надано акт від 12.03.2020 року про втрату виконавчих документів.

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19, ЄДРСРУ № 86566261 ) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Отже обставини, викладені в заяві Товариства «Ідея Банк» (попередня назва Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»), обґрунтовані, рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено 23 травня 2016 року, вступило в законну сили 03 червня 2017 року, а тому і строк пред`явлення виконавчого документу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» 1 рік, тобто до 03 червня 2017 року, а звернувся заявник 16 вересня 2020 року тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа.

Що стосується втрати виконавчих листів, то на підтвердження даної обставини надано акт від 12.03.2020 року про втрату виконавчих документів, в якому зазначено, що саме виконавчі листи видані Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави» на підставі рішення від 23 травня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення заяви Товариства «Ідея Банк» (попередня назва Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк») про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави» , у зв`язку з її обґрунтованістю.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст.260, 261, 433, п.17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

постановив:

Заяву стягувача Товариства «Ідея Банк» «про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення» - задовольнити повністю.

Поновити строк пред`явлення виконавчих листів № 208/8912/15-ц за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави» .

Видати дублікати виконавчих листів № 208/8912/15-ц за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 «про звернення стягнення на предмет застави» .

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: 51900, місто Камянське Дніпропетровської області, вул. І.Ясюковича, 5, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя Івченко Т. П.