Справа № 183/4602/20
№ 2-о/183/177/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки (паю) площею 5,620 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі відповідного Державного акту про право власності серії І-ДП № 052290.

Заявник зазначає, що заповіту спадкодавець не залишив, а тому вона, як єдина спадкоємиця четвертої черги за законом, звернулася до новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Між тим, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність родинного зв`язку зі спадкодавцем.

Так ОСОБА_1 наполягає на тому, що з ОСОБА_2 вони не мали родинних зв`язків, однак були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, проводили спільні витрати в інтересах сім`ї, мали взаємні права та обв`язки.

Так, заявник зазначає, що проживала однією сім`єю більше 5 ти років зі спадкодавцем, вона постійно опікувалася про нього, безперервно здійснювала догляд тощо.

Таким чином, заявник просить в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що надасть їй можливість оформити належним чином свої спадкові права.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрите провадження у справі, цією ж ухвалою зобов`язано Новомосковську районну нотаріальну контору надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримав, представник заінтересованої особи не повідомив суд про причини неявки.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 с.Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 694/2006, матеріали якої свідчать про те, що 20 вересня 2006 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а 11 листопада 2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1

Державним нотаріусом обом особам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю доказів наявності родинного зв`язку зі спадкодавцем.

При цьому ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій підтверджує факт проживання спадкодавця ОСОБА_2 з заявником ОСОБА_1 однією сім`єю.

Виконком Новостепанівської сільської ради Новомосковського району надав суду довідку про те, що ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 з травня 1999 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, перелічені вище письмові докази щодо спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , у сукупності з доказами наявності спадкового майна, дають суду достатньо даних, які свідчать на користь заявника та доводять факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які він посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку,що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявник проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а інших спадкоємців за законом судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81, 89, 263, 265, 280, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1264 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.