Ухвала

22 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 761/10422/16-ц

провадження № 61-14528ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування збитків у вигляді інфляційних витрат, втраченої вигоди, пені, моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня

2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду в частині відшкодування збитків, втраченої вигоди, пені та моральної шкоди, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2020 року залишено без змін. В іншій частині рішення суду не переглядалося.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 26 серпня 2020 року з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року отримано поштовим зв`язком

12 вересня 2020 року, на підтвердження чого надав копію супровідного листа від 31 серпня 2020 року та копію поштового конверту з номером відправлення - 186.

Так, з копії супровідного листа суду апеляційної інстанції від 31 серпня

2020 року вбачається, що копію постанови Київського апеляційного суду

від 26 серпня 2020 року направлено ОСОБА_1 для відома. Проте,перевіривши на офіційному сайті АТ «Укрпошта» номер відправлення (трек-номер), вказаний на копії наданого заявником поштового конверту, встановлено, що поштовий конверт стосується зовсім іншого поштового відправлення, оскільки згідно з інформацією, яка розміщена на офіційному сайті АТ «Укрпошта», поштове відправлення за № 186 прийняте до відправки 19 червня 2020 року та вручено отримувачу 27 червня

2020 року, тобто ще до прийняття Київським апеляційним судом постанови від 26 серпня 2020 року.

Таким чином, наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки нею не надано доказів на підтвердження наведених доводів щодо поважності причин пропуску цього процесуального строку, зокрема належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 26 серпня

2020 року.

На підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави

з відповідними доказами.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини другої та третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 20 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник