Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.

за участю секретаря судового засідання Шолкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 13 лютого 2004 року, зареєстрованому відділом РАЦС Білокуракинського РУЮ Луганської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з 28.09.2020 через зловживання відповідачем алкогольними напоями та прояв агресії до дітей. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 20.10.2020 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 20.11.2020, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 сторонам надано строк для примирення тривалістю один місяць.

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, про що надала відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання, призначене на 08 годину 00 хвилин 21 грудня 2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка ОСОБА_2 ..

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини і характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 13.02.2004 відділом РАЦС Білокуракинського РУЮ Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 13 лютого 2004 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , про зроблено актовий запис № 829. Її батьками зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , про зроблено актовий запис № 1. Її батьками зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися.

Відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Ухвалою суду від 20.11.2020 сторонам надавався строк для примирення.

Отже, судом вживалися заходи щодо примирення сторін по справі у відповідності до ст. 111 СК України про що, позивач категорично заперечувала, оскільки на час перебуванні справи в суді обставини, які викладені в позовній заяві не змінилися.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 110, 112, 114, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 лютого 2004 року відділом РАЦС Білокуракинського РУЮ Луганської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко