Справа №442/4602/20
Провадження №2/442/1175/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив :

23.07.2020 позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову, вказує на те, що відповідачі - ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (онук) та ОСОБА_4 (колишній чоловік) не проживають за місцем своєї прописки понад 9 років, їхніх речей в квартирі немає.

Крім того, неповнолітній онук ОСОБА_3 жодного дня не проживав за місцем прописки, а відповідач (син позивача), та його дружина просили зареєструвати сина (онука позивача) тимчасово, для отримання соціальної допомоги при народженні дитини.

Формальна реєстрація відповідачів створює для неї перешкоди для реалізації соціальних прав, зокрема, оформлення субсидій у зв`язку з подорожчанням житлово-комунальних послуг. Оскільки позивачеві необхідно надати документи про розмір доходу відповідачів, вона не може цього здійснити через те, що не проживає разом з відповідачами. Відповідно, здійснює додаткові витрати на комунальні послуги, що заводить її в скрутне матеріальне становище.

Представник позивача адвокат Жаворонок В.В. позовні вимоги підтримала , не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Доповнила, що позивач є матір`ю відповідача ОСОБА_5 . Останній приходив до неї, влаштовував сварку з приводу поданого позову, але в судові засідання не з`являється. Його дружина ОСОБА_1 зареєстрована і проживає з двома синами за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_4 після розірвання шлюбу в 2010 році забрав свої речі і виїхав до родичів.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Яким І.С. пояснив суду, що їх комісія намагалась обстежити умови проживання неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , однак мати останнього ОСОБА_6 не пустила їх у квартиру. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що мати її чоловіка позивач по справі ОСОБА_6 просить суд визнати втратившими право користування житлом її чоловіка та неповнолітнього сина. Просить відмовити у позові, щоб захистити права неповнолітнього ОСОБА_3 .

Відповідачі не з`явилися, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідачів, за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що на підставі рішення виконкому Стебницької міської Ради народних депутатів №134 від 09.06.2005 року та ордера №2014-П виданого 14.06.2005 року виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Стебник позивачу ОСОБА_1 було надано в користування житлове приміщення - квартира АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки №2953 від 21.10.2016 року, що видана дочірнім підприємством «Стебниккомунсервіс» та Довідки №306 від 20.11.2019 року, що видана КП «Міський сервіс» Стебницької міської ради Львівської області, ОСОБА_1 проживає та прописана в АДРЕСА_3 , склад сім`ї: чоловік ОСОБА_4 1958 р.н., син ОСОБА_2 1987 р.н., онук ОСОБА_3 2008 р.н.

На запит адвоката, ОСОБА_7 до ОСББ «Сокіл» від 05.05.2020 року стосовно фактичного проживання осіб в житловому будинку АДРЕСА_4 , в квартирі АДРЕСА_5 проживають такі особи: ОСОБА_6 1987 р.н., ОСОБА_2 1987 р.н., ОСОБА_3 2008 р.н. та ОСОБА_8 2019 р.н.

Згідно повідомлення №295 від 06.05.2020 року, на запит адвоката Жаворонок В.В. до КНП «Стебницька міська лікарня» Дрогобицької міської ради, неповнолітній ОСОБА_3 2008 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , задекларований в сімейного лікаря ОСОБА_9 . Проживає неповнолітній з мамою за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді №476 від 06.05.2020 року на запит адвоката Жаворонок В.В. до ЦНАП Стебницької міської ради, згідно даних картотеки реєстраційного обліку місця проживання мешканців міста Стебник, відомості про осіб зареєстрованих за адресою АДРЕСА_2 : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 23.07.2018 року; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 26.12.2019 року.

Права на жилу площу в житловому приміщенні за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей охороняються законом. Приписами ч. 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, в силу ст. 72 ЖК України вирішується виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З роз`яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (стст.71, 72, 116, 156 ЖК; ст.405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11)..

Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі фактично добровільно залишили спірне житло і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни - понад дев`ять років, не сплачують комунальних послуг, їх особисте майно в квартирі відсутнє, не беруть участі в утриманні житла, мають інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку про те, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вони самостійно залишили жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагались вселитись у таке, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 1987 р.н., ОСОБА_3 2008 р.н., ОСОБА_4 1958 р.н. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду через суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, , адреса: пл.Ринок,1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя А.П. Хомик