Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/658/20

Провадження №2/377/337/20

28 грудня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
У С Т А Н О В И В:
10 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 180, 181-182, 184, 192 СК України, просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2012 року у справі № 1023/791/12 (провадження № 2/1023/274/12) шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 року, який 24.05.2012 року був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 24.05.2012 року у справі № 1023/791/12.
Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з довідками Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 05.11.2020 року ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 12.06.2012 року у справі № 1023/791/12 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 21 травня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки колишній чоловік позивача на той період часу не працював. Станом на сьогодні відповідач є працездатним, має стабільний заробіток, перебуває на контрактній службі у військовій частині НОМЕР_1 (м. Чернігів), стан його здоров`я задовільний, інших дітей на його утриманні немає. На даний час спільна дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Дитина відвідує гуртки в Центрі дітей та юнацтва, займається з репетитором англійської мови. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини - попередньо визначений судом розмір аліментів у сумі 400 гривень цим вимогам не відповідає. Позивач вважає з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню та стягненню з відповідача 1/4 частини від усіх доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки відповідач має можливість їх сплачувати у вказаному розмірі.
Ухвалою судді від 01 грудня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд справи на 28 грудня 2020 року.
В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій вона просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 1023/791/12(провадження № 2/1023/274/12), суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року, який було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2012 року, що набрало законної сили 23.06.2012 року, у цивільній справі № 1023/787/12, П № 2/1023/271/12, копія якого долучена до матеріалів справи.
Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, а матір`ю позивач, що підтверджено свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 .
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2012 року у справі № 1023/791/12(провадження № 2/1023/274/12), що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини- дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 21 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця у зазначеній справі, суд врахував матеріальне становище ОСОБА_2 , відсутність у нього місця роботи та постійного доходу.
Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання, виданих 05.11.2020 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною другою статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.
Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.
У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України та приписів пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилом ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до довідки про проходження військової служби № 4083, виданої 18 грудня 2020 року Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, старшому солдату ОСОБА_2 в тому, що він дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 28.08.2020 року по теперішній час.
Згідно з довідкою про доходи № 2056, виданої 21 грудня 2020 року Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 справді працює у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду військовослужбовець, загальна сума його доходу за винятком аліментів з вересня 2020 року по листопад 2020 року становить 23 484,91 гривень.
Зазначені обставини свідчать про покращення матеріального стану відповідача.
Доказів про зміну матеріального стану позивача, сімейного стану та стану здоров`я позивача і відповідача суду не надано.
Таким чином, суд вважає встановленим зміну матеріального стану відповідача, яка є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 192 СК України, для пропорційного збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та для зміни способу їх стягнення, з твердої грошової суми в розмірі 400 гривень щомісяця на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Даний розмір аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, буде достатній для матеріального забезпечення та гармонійного розвитку дитини.
При цьому, визначаючи з якого дня необхідно стягувати вказаний розмір аліментів з відповідача, суд виходить із положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», яким передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, доводи позивача, наведені у позовній заяві про стягнення нового розміру аліментів з дня подання позову, до уваги судом не приймаються.
З наведених вище підстав, позов в цій частині задоволенню не підлягає.
За таких обставин, стягненню з відповідача підлягають аліменти в новому розмірі, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

За правилами ст.ст. 141, 142 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, стягненню з відповідача на користь держави підлягає половина судового збору, від сплати якого звільнена позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 червня 2012 року у справі № 1023/791/12 (провадження № 2/1023/274/12), з твердої грошової суми у розмірі 400 гривень щомісяця на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист № 1023/791/12; П № 2/1023/274/12 відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Повне рішення суду складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька