Дата документу 16.10.2020 Справа № 336/7629/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/7629/19 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
№ 22-ц/807/2370/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлка В.Ю.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» про стягнення шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 08.07.2016 працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Шевченко/ Курортна, буд.231/48 складено акт №73/2 про порушення, згідно з яким ділянка зовнішнього газопроводу перебуває в аварійному стані, що стало підставою для відключення газопроводу із встановленням заглушки та опломбуванням, тобто припинено розподіл та постачання газу ОСОБА_1 .

Внаслідок оскарження позивачкою дій відповідача рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі №335/12758/17 від 17.12.2018 позов ОСОБА_1 щодо оскарження незаконного припинення газопостачання залишено без задоволення. Постановою Запорізького апеляційного суду від 19.04.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» по відключенню газопроводу вводу з установкою заглушки на фланцевому сполученні та відключенням крану вводу, пломбою №С24804984, в результаті якого припинено постачання газу абоненту ОСОБА_1 протиправними, зобов`язано відповідача поновити розподіл газу абоненту ОСОБА_2 .

В результаті примусового виконання рішення суду 03.10.2019 постановою державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області закінчено виконавче провадження у зв`язку із поновленням розподілу газу. Проте, на час звернення із позовом, газ не розподіляється. Таким чином, позивачка протиправно позбавлена газопостачання протягом 3 років 86 днів, що призвело до зміни укладу життя, потреби у додаткових витратах, пов`язаних із збільшенням споживання електричною енергією на використання обігрівачів, бойлеру, спричинило моральні страждання, переживання, емоції негативного характеру.

Як зазначено у позовній заяві, соціальний норматив, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для користування послугами з газопостачання, за наявності газової плити та газового водонагрівача, становить 10,5 куб.м. на одну особу на місяць. Обсяг природного газу на місяць, необхідний для опалення житлового будинку, із розрахунку 59 кв.м. (площа житлового будинку, в якому мешкає позивачка)*4 куб.м., становить 236 куб.м.

Відповідно, обсяг та вартість недоотриманого природного газу у опалювальні періоди (з 01.10 по 30.04) згідно з наведеним розрахунком з 08.07.2016 до 03.10.2019 становить 36 627,67 гривень, а саме: з 01.10.2016 по 30.04.2017 - 11 383,22 гривень, з 01.10.2017 по 30.04.2018 - 11 497,92 гривень, з 01.10.2018 по 30.04.2019 - 13 746,53 гривень.

Крім того, позивачка понесла додаткові витрати у зв`язку із протиправним припиненням розподілу газу, пов`язані з забезпеченням життя, у загальній сумі 15 942,17 гривень. Внаслідок відсутності джерела газу, для підтримання будинку в належному санітарному стані та опалення кімнат придбано електричні обігрівачі (2 934,04 гривні). Оскільки потужність електроустановок споживача не витримувала навантаження, ОСОБА_1 вимушена була замовити технічні умови приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» електроустановок, згідно з якими збільшена дозволена потужність електроустановок до 6,0 кВт. Плата за приєднання становить 9 870,00 гривень. При цьому, обов`язковою умовою збільшення потужності є вимірювання опору ізоляції силової електропроводки, у зв`язку із чим витрати позивачки на придбання проводки становлять 231,00 гривню, за вимірювання опору ізоляції силової електропроводки 438,13 гривень. Також, 26.07.2019 придбано водонагрівач за 2 469,00 гривень.

В обґрунтування розміру завданої моральної шкоди у сумі 108 706,32 гривень, заявленої до стягнення, у позовній заяві вказано, що позивачка є особою похилого віку, була змушена звертатись за правовою допомогою, до виконавчої служби внаслідок того, що замерзала у власній оселі, нести додаткові витрати, звертатись по допомогу до родичів, вчитись користуватись новими приладами, що змінило в цілому уклад життя. Відключення від газопостачання спричинило постійне занепокоєння, що призводило до підвищення артеріального тиску, серцевого болю, тому ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою. Вибачень з боку посадових осіб відповідача позивачка не отримала, що спричинило почуття незахищеності, покинутості та безпорадності. Розмір моральної шкоди обрахований, виходячи з середнього розміру пенсії в Україні станом на 01.10.2019 (3 019,62 гривень) та кількості місяців без газопостачання до житлового будинку, в якому мешкає позивачка.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 вартість недоотриманого газу у загальній сумі 36 627,67 гривень, додаткові витрати, пов`язані із протиправним припиненням розподілу газу, у сумі 15 942,17 гривень, завдану моральну шкоду у сумі 108 706,32 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 вартість недоотриманого газу за опалювальні періоди з 08.07.2016 по 03.10.2019 у сумі 36 627,67 гривень, додаткові витрати, пов`язані із протиправним припиненням розподілу газу, у сумі 15 711,19 гривень та компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 50 000,00 гривень, а всього 102 338,86 гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір у сумі 1 023,39 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. Вважає , що рішення суду обґрунтоване та законне, відповідачем не наведено підстав для скасування рішення. З цих підстав просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2018 у цивільній справі №335/12758/17, пр.2/335/368/2018 позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», третя особа ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду у цивільній справі №335/12758/17, пр.22-ц/807/1212/19 від 09.04.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2018 скасовано, винесено нову постанову, за якою: визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» по відключенню газопроводу вводу з установкою заглушки на фланцевому сполученні та відключенням крану вводу, пломбою №С24804984, в результаті якого припинено постачання газу абоненту ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 протиправними. Зобов`язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» поновити розподіл газу абоненту ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 . Розподілено судові витрати. Постанова набрала законної сили 09.04.2019.

Вказаною постановою встановлено та у відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що 24.11.2005 між ОСОБА_1 та ВАТ «Запоріжгаз» укладено договір № 4058 про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено та не заперечується сторонами, що у квітні 2016 року за вказаною адресою демонтовано старий будинок, в т.ч. стіну, на якій кріпився газопровід з 1975 року.

22.03.2016 ГУ Держпраці у Запорізькій області, за наслідками проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в ПАТ «Запоріжгаз» складено акт перевірки від 21.03.2016 №53/3 та винесено припис від 22.03.2016 № 53/3. Відповідно до зазначеного припису, ГУ Держпраці у Запорізькій області встановило наступні порушення: - ПАТ «Запоріжгаз» допускає проведення робіт підвищеної небезпеки при проведенні технічного обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання житлових будинків без одержання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відповідно додатку 2,3 до порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування, підвищеної небезпеки; - газопровід, який прокладено по будівлі Курортна/Шевченка 48/231 (далі - газопровід №2), що експлуатується більше 40 років не пройшов позачергового комплексного приладового обстеження; - прокладення газопроводу № 2 не відповідає проектній документації, а саме будівля на, якій було прокладено газопровід частково демонтована; - частина газопроводу № 2 не пофарбована та покрита іржею; - у місті проходу людей газопровід № 2 прокладено на висоті менше 2,2 м. Зазначений припис складений на ПАТ «Запоріжгаз». Також, у приписі встановлено строк для усунення вказаних порушень, зокрема, зазначено, що порушення повинні бути усунуті до 22.04.2016. Вказаний припис ПАТ «Запоріжгаз» не оскаржено.

Також, за змістом постанови Запорізького апеляційного суду, згідно акту про порушення №73/2 від 08.07.2016 встановлено порушення кодексу газорозподільних систем. Ділянка зовнішнього газопроводу, що проходить через земельну ділянку житлового будинку по АДРЕСА_2 , знаходиться в аварійному стані через знесення будинку, який слугував опорою для даної ділянки газопроводу. Для запобігання виникнення аварійної ситуації відключено газопровід вводу з установкою заглушки на фланцевому сполученні та відключення крану вводу, пломбою № С24804984. Внаслідок відключення припинено постачання газу до абонентів по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Також, зазначено, що відновлення газопостачання можливе після запобігання аварійної ситуації. Суд встановив, що з зазначеного припису не вбачається, що від ПАТ «Запоріжгаз» вимагалось усунути перелічені порушення шляхом відключення газопроводу та припинення постачання газу. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи. Підтримання газорозподільної системи у належному стані, забезпечення планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт, на відновлення належної роботи газорозподільної системи покладені саме на Оператора ГРМ.

Таким чином, колегія суддів під час винесення постанови дійшла висновку, що відключення газопроводу вводу з установкою заглушки на фланцевому сполученні та відключенням крану вводу, пломбою № С24804984, в результаті якого припинено постачання газу абоненту ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 відбулось без достатніх правових підстав, відтак є незаконним, і порушує її права споживача побутових послуг, гарантованих Законом України «Про житлово-комунальні» послуги та Законом України «Про захист прав споживачів».

Постановою державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Омельяненка А.П. від 03.10.2019 ВП №59842865, винесеною під час примусового виконання виконавчого листа №335/12758/17, виданого 24.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, про зобов`язання боржника поновити розподіл газу абоненту ОСОБА_1 , виконавче провадження закінчено у відповідності до п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з постановою, 03.10.2019 при проведенні виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що розподіл газу стягувачу у виконавчому провадженні поновлено, рішення суду виконано боржником в повному обсязі.

Встановивши вказані обставини, суд частково задовольнив позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, при цьому пославшись на те, що відключення домоволодіння позивачки від системи газопостачання відбулося без законної мети, тому становище, яке існувало до порушення, має бути відновлене за рахунок особи, що допустила порушення.

Перевіривши вказані доводи апеляційної скарги, колегія встановила наступні обставини.

Судом встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" з 01 липня 2015р. на підставі ліцензії серії АЕ № 642479 з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ здійснює, зокрема, в межах ліцензійної території Дніпровського району м. Запоріжжя виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться в його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газорозподільних систем ПАТ "Запоріжгаз" серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі та ринку природного газу, визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824.

Згідно з п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, його дія поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів ( у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу УІ Кодексу ГРМ визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт, який є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, спрямованої йому оператором ГРМ, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу ( п. 7 глави 3 розділу УІ Кодексу ГРМ).

Суд правильно встановив, що між сторонами у справі з 01 липня 2015р. по теперішній час маються договірні відносини з приєднання позивача до умов договору розподілу природного газу, на що вказує надання відповідачем як оператором ГРМ природного газу позивачу через постачальника та споживання його позивачем і здійснення оплата за поставлений газ.

Відповідно до положень глави 7 розділу УІ Кодексу ГРМ оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживання ( у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015р. № 285 та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу у таких випадках:

- несвоєчасної та/або неповної плати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

- відмови споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ з урахуванням ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу";

- несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

- несанкціонованого відновлення газопостачання;

- визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/ або ліквідації наслідків аварій;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Запорізький апеляційний суд під час винесення постанови 09.04.2019 у справі № 335/12758/17 дійшов висновку, що відключення газопроводу вводу з установкою заглушки на фланцевому сполученні та відключенням крану вводу, пломбою № С24804984, в результаті якого припинено постачання газу абоненту ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 відбулось без достатніх правових підстав, відтак є незаконним, і порушує її права споживача побутових послуг, гарантованих Законом України «Про житлово-комунальні» послуги та Законом України «Про захист прав споживачів».

Надання послуг фізичним особам з газопостачання регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та Кодексом газорозподільних систем (затверджених постановою НКРЕКП від 30.05.2015 №2494, зареєстрованою в МЮУ 06.11.2015 за №1379/27824, далі Кодекс). Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

За змістом п.п.1 п. 4 глави ІІ розділу ХІ Кодексу, до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належать : безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу

Згідно з п. 8.3, 8.4 Постанови НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, зареєстрованої в МЮУ 06.11.2015 за № 1384/27829, якою затверджено Типовий договір розподілу природного газу, у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу Оператор ГРМ відшкодовує Споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим Договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. У разі якщо між Оператором ГРМ і Споживачем не досягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У разі якщо дії однієї зі Сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій Стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду.

Враховуючи наявність спірних відносин між сторонами та відсутність відновлення послуг з газопостачання абоненту, як це встановлено на підставі дослідження наявних доказів, а також альтернативність порядку відшкодування відповідно до наведених вище положень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення вартості недоотриманого природного газу за три опалювальні періоди з 08.07.2016 (дата відключення газопостачання) до 03.10.2019 (відповідно до заявлених вимог), яка становить 36 627,67 гривень, а саме: з 01.10.2016 по 30.04.2017 - 11 383,22 гривень, з 01.10.2017 по 30.04.2018 - 11 497,92 гривень, з 01.10.2018 по 30.04.2019 - 13 746,53 гривень.

Виходячи зі змісту постанови Запорізького апеляційного суду від 09.04.2019, а саме, висновку суду, що постачання газу абоненту ОСОБА_1 припинено без достатніх правових підстав, є незаконним, і порушує її права споживача побутових послуг, застосуванню підлягає глава VI розділу ХІ Кодексу, що регулює порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг у разі порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу.

Судом встановлено, що всупереч наявності судового рішення про зобов`язання відповідача поновити розподіл газу позивачці, належні та достатні заходи з відновлення газопостачання ОСОБА_1 у період з 09.04.2019 по 03.10.2019 вжиті не були, крім того, й після вказаної дати газопостачання за її адресою не відновлено.

У зв`язку з відключенням помешкання позивача від газопостачання, вона змушена була придбати масляні обігрівачі у кількості 4 штук на загальну суму 2934.06 грн. та водонагрівач електричний в сумі 2469 грн.(а.с.24, 25)

Крім того, нею було укладено з ПАТ «Запоріжжяобленерго» договір про приєднання до електричних мереж, та сплачено вартість послуг з приєднання електроустановок Замовника 9870 грн. (а.с.26-34) Крім того, позивачем сплачено кошти на вимірювання опору ізоляції силової електропроводки в сумі 438,13 грн.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що додаткові витрати пов`язані із забезпеченням її життя у зв`язку з припиненням газопостачання, тому підлягають частковому задоволенню на суму 15711,19 грн.

Оцінюючи доводи сторін в цій частині вимог, судова колегія враховує також, що відповідачем не було надано жодних переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції в цій частині. Так, припинення газопостачання в зимовий період безсумнівно зумовлює здійснення додаткових витрат на опалення та організацію життя. Те. що розмір компенсації таких витрат позивачами завищений, - відповідач не довів.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди також є неприйнятними.

Згідно з частинами 1-2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824, передбачено, що у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що протягом трьох опалювальних періодів позивачка, будучи людиною вкрай похилого віку, була позбавлена звичних комфортних умов життя, залишившись в зимовий період 2016-2019 років без газопостачання, що зумовило додаткові зусилля для організації життя. До врегулювання питання завдяки додатковому електричному обладнанню, ОСОБА_1 була змушена жити в складних побутових умовах, що спричинило моральні страждання. Крім того, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження вчинення дій, які здійснювалися відповідачем по відновленню газопостачання у будинок позивачки.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовної вимоги про стягнення з ПАТ "Запоріжгаз" моральної шкоди та, з урахуванням вимог розумності і справедливості, правильно визначив до стягнення на користь позивача 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, а також до повторення зустрічної позовної заяви, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков