Справа № 577/3486/20
Провадження № 2/577/1128/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Степаненко Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі справу за позовом за Комунального підприємства «Теплогарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплогарант» (далі КП «Теплогарант», позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) у солідарному порядку заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка виникла за період з 01 жовтня 2016 року по 01 вересня 2020 року в сумі 28 933 грн 51 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що не зважаючи на отримання послуг з централізованого опалення в опалювальні періоди, їх оплата за період з 01.10.2016 по 01.09.2020 проводилась відповідачами частково та не в повному обсязі, та відбувалась за рахунок відшкодування підприємству наданої відповідачам пільги у вигляді субвенції з державного бюджету. У зв`язку з простроченням термінів виконання грошового зобов`язання, за відповідачами за вказаний період утворилась заборгованість в розмірі 28 933 грн 51 коп. У зв`язку з тим, що КП «Теплогарант» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 та такий судовий наказ за ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2018 був скасований, відбулось переривання строку позовної давності, тому позивач вважає, що вони не втратили право на стягнення заборгованості за період з 01.10.2015 по 01.08.2018. Крім того, спірні правовідносини між КП «Теплогарант» та відповідачами, а саме нарахування за послуги надані у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 були предметом судового розгляду за позовом ОСОБА_1 з 05.12.2019 по 27.20.2020, тому вважають, що строк звернення до суду не пропущено.

На підставі викладеного, просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення, яка виникла за період з 01.10.2016 по 01.09.2020 в сумі 28 933 грн 51 коп.

Ухвалою судді від 14.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 02.11.2020 в задоволенні клопотань відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про надання додаткового строку для подання відзиву - відмовлено (а.с.62).

В судові засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в заявах по суті справи, просив позов задовольнити (а.с. 109, 118-119, 143).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Подав заяви про розгляд справи 04.12.2020, 17.12.2020, 21.12.2020 без його участі (а.с. 112,140,144). Подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 90-94).

Відповідач ОСОБА_1 в судових засіданнях позов не визнала, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши вступне слово відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 29.11.1995 квартира АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с.74).

Відповідно до даних програмного забезпечення КП «Теплогарант» за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по оплаті послуг з централізованого опалення на ім`я ОСОБА_3 , загальна площа квартири становить 81 кв.м., опалювальна площа 78,6 кв.м. Оскільки у даній квартирі проживає ОСОБА_2 , який має статус учасника бойових дій, при здійсненні нарахувань надається пільга 75% пільга в межах норми споживання (а.с.7-9).

Згідно із довідкою виконавчого комітету Конотопської міської ради від 02.09.2020 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Нарахування плати за спожиту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 теплову енергію здійснювалося відповідно до затверджених тарифів на послуги з теплопостачання протягом опалювального періоду 2016 2020 років (а.с.10).

Станом на 01.09.2020 за період з 01.10.2016 по 01.09.2020 року у відповідачів виникла заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 28 933 грн 51 коп. (а.с.7-9).

Правовий статус квартири, що охоплюється поняттям житла, як об`єкта права власності визначений статтею 382 ЦК України.

За змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживачем вказаних послуг відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З наведених положень законодавства випливає, що споживачем комунальних послуг є або власник (співвласник) нерухомого майна або інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу постачання за згодою власника.

Вказане означає що статус споживача розповсюджується як на власника нерухомості, так і на іншу особу, що використовує нерухомість і споживає послуги, які до цієї нерухомості постачаються.

До обов`язків споживача відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відноситься обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Наведене положення законодавства в частині обов`язку власника житла сплачувати комунальні послуги узгоджується зі змістом статті 162 ЖК України, відповідно до якої плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що обов`язок відповідача як учасника права користування житловим приміщенням брати участь в витратах зі сплати комунальних послуг є таким, що ґрунтується на законі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться..

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Як встановлено пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніш 20 числа місяця, що настає за розрахунковим

Судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Таким чином, якщо особа звернулася до суду за видачею судового наказу, то строк позовної давності переривається за 3 роки (якщо більший строк позовної давності не встановлений договором між сторонами) до часу звернення до суду за видачу судового наказу.

23.08.2018 КП «Теплогарант» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 по 01.08.2018 в розмірі 9 643 грн 99 коп. (а.с.11-12).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду від 27.09.2018 судовий наказ скасовано (а.с.13).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 04.03.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку вартості послуг з централізованого опалення за період з 01.05.2016 по 01.11.2018 (14-16).

Постановою Сумського апеляційного суду від 27.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.03.2020 залишено без змін (17-19).

Таким чином, позивач має право звернутись до суду протягом трирічного строку після скасування судового наказу з позовом про стягнення заборгованості за період до переривання строку позовної давності.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідачі посилаються на те, що послуги позивачем надаються неякісні та несвоєчасні. При цьому, відповідачі не надали жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, а тому заперечення не можуть заслуговувати на увагу.

Враховуючи вищевикладене, заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд враховує, що відповідач у справі ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій згідно із посвідченням НОМЕР_2 від 19.07.1996, що підтверджується не заперечується сторонами.

Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Частиною шостою статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» частину судового збору в розмірі 1051,00 грн належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК судовий збір в розмірі 1051,00 грн належить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Теплогарант».

Керуючись статтями 3, 15, 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплогарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплогарант» (41600, м. Конотоп, вул. Садова, 39а, рахунок зі спеціальним режимом використання IBAN НОМЕР_3 (населення) у ТВБВ № 10018/0108 Філії-Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 337568, ) 28 933,51 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 51 копійка) заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2016 року по 01 вересня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплогарант» (41600, м. Конотоп, вул. Садова, 39а, рахунок IBAN НОМЕР_4 в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», МФО 313849, ) 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня) сплаченого судового збору.

Судовий збір в розмірі 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня), компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року

Повне найменування сторін:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплогарант» (місцезнаходження: 41600, місто Конотоп, вулиця Садова, 39, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Суддя Шергіна Ю. О.