Справа № 138/1645/20
Провадження №:2/138/522/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя у них не склалося і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Додаткових витрат на утримання дитини, оздоровлення чи придбання речей відповідач не надає. Їхній син важко та часто хворіє, у зв`язку з чим позивач несе великі витрати на його лікування. У період з 2019 року по теперішній час відповідач оплатив тільки 5000 грн. операції, яка відбулася влітку 2019 року, а також 1000 грн. на діагностику МРТ та оплату транспорту до Вінниці у розмірі 600 грн. За вказаний період позивачем також витрачено 5000 грн, як друга частина оплати операції. Витрачено кошти на оздоровлення сина після операції - 2000 грн, а саме лікування, вітаміни, їжа, іграшки. Транспортування сина з гіпсом до Могилів-Подільського 1000 грн. Два місяці домашнього лікування та реабілітації після операції 5000 грн. Зняття гіпсу - 1000 грн., проходження медичного огляду у м.Вінниця - 1000 грн., 2000 грн. - процедури у санаторії; 4000 грн. - харчування, лікування та іграшки для розвитку; 6000 грн. сезонний одяг - осіння куртка, зимова куртка, взуття та ін.; 2000 грн. сплачено дитячому садку; 1000 грн. медичне обстеження у м. Вінниця; підготовка до оформлення в реабілітаційний центр - 1000 грн.; оздоровлення протягом вказаного часу - 4000 грн. (ліки, ортопедичні устілки, кальцимін, риб`ячий жир); масаж - 2000 грн. післяопераційне відновлення ноги; організація святкування Нового року та подарунки - 2000 грн; канцелярія, книги - 1000 грн.; віньєтка в садочку - 1000 грн. Окрім зазначених витрат багато коштів витрачається на харчування, сезонний одяг, проїзд в громадському транспорті, забезпечення побутових вимог для дитини, поповнення мобільного рахунку та мережі Інтернет, засоби гігієни - приблизний розрахунок усіх витрат за вказаний період - 60000 грн.

Крім того, у зв`язку з важкими хронічними хворобами дитини та на основі рекомендації лікарів ЛКК проходила санаторно-курортне лікування по інтенсивному оздоровленню, витрачені кошти на транспортування - 1000 грн. та транспортування назад - 1000 грн. (а саме в 2019 році син проходив реабілітацію в м.Липовець Вінницької області протягом періоду 16.09.2019 - 05.10.2019). У період з 06.11.2019 по 06.05.2020 син відвідував додаткові заняття з англійської мови, на що були витрачені кошти в розмірі 3000 грн. Аліментів, які стягуються з відповідача, недостатньо для матеріального утримання дитини, у зв`язку з цим позивач вимушена взяти на себе кредитне зобов`язання у розмірі 50000 грн.

А тому позивач вимушена була звернутися з даним позовом до суду, просить стягнути з відповідача на її користь 50 % понесених нею витрат, а саме 32500 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити в повному обсязі на підставі наданих нею доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

за час спільного подружнього життя у сторін спору народилася дитина: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з встановленими діагнозами: консолідуючий перелом гомілки, у 2019-2020 роках дійсно отримував відповідне лікування, про що свідчать виписки із медичної карти, рішення ЛКК про носіння ортопедичних устілок, (а.с.8-11), у зв`язку з чим позивач понесла витрати на його лікування.

Як зазначила позивач, у період з початку лікування по теперішній час відповідач витратив на лікування сина всього 6600 грн. На підтвердження понесення своїх витрат на лікування сина позивачем надані чеки на оплату витрат на лікування (а.с.13). Проте з наданих чеків не вбачається які ліки придбавалися, деякі чеки з друком неналежної якості. А тому суд не може взяти до уваги подані позивачем докази, оскільки вони є неналежними.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У таких випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Витрати, зазначені позивачкою як витрати для розвитку додаткових здібностей (заняття з вивчення англійської мови) не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей дитини, а тому не є додатковими. Зазначені витрати є повсякденними та охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати згідно рішення суду. Крім того, на підтвердження понесення нею вказаних витрат позивач не надала будь-яких належних доказів відвідування сином додаткових занять з англійської мови, вартості занять та сплати нею таких коштів.

При цьому, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини.

У свою чергу, відвідування дитиною додаткових занять з англійської мови в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Судом не встановлено, що витрати позивача на відвідування вказаних закладів зумовлені із розвитком здібностей дитини в цілому.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так в матеріалах справи відсутні будь-які довідки лікаря педіатра (сімейного лікаря) із визначенням необхідності придбання конкретних медичних препаратів, необхідних саме для діагностики та лікування дитини, відсутні будь-які належним чином оформлені медичні рекомендації відповідних медичних установ, лікарів щодо направлення дитини на відповідне санаторно-курортне лікування, чи на відповідні обстеження. Крім того, зазначений розмір витрат позивача на санаторно-курортне лікування та проведення масажу нічим не підтверджений.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами, тощо).

Крім того, як встановлено судом та не заперечується позивачем половину витрат на лікування сина взяв на себе відповідач.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання сина у зазначеному позивачем розмірі, оскільки позивачем неналежно сформовано доказову базу щодо понесення нею саме додаткових витрат на утримання дитини, тобто на розвиток його особливих здібностей, витрат на його лікування.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні рішення відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави.

Керуючись ст. 141,180,185 СК України, ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- представник відповідача адвокат Совгира Людмила Вікторівна, місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_3 .

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ

Повний текст рішення суду складений 16.10.2020.