ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7788/20 Справа № 172/411/20 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Каратаєвої Л.О., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центр надання адміністративних послуг Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що йому на підставі договору дарування належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 . Однак фактично відповідачка не проживає за місцем реєстрації, членом його сім`ї не являється, спільного господарства він з нею не веде. Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає йому здійснювати своє право власності житловим приміщенням, оскільки він на даний час має бажання здійснити відчуження будинку.

Враховуючи викладене, позивач просив усунути йому як законному власнику будинку перешкоди у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факт не проживання відповідачки у спірному будинку, оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_2 отримана позовна заява та додані до неї документи і ухвала суду про відкриття провадження, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що відповідачка не є членом його сім`ї, спільне господарство сторони не ведуть, а тому є такою, що втратила право користування його будинком.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія суддів, виходить з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належить житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що у даному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка була вселена як дружина позивача.

25 квітня 2016 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 24 квітня 2020 року депутатом Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 не проживає за спірною адресою з вересня 2016 року.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. ст. 321 ЦК України).

Відповідачка вселилась у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи той факт, що позивач є власником спірного житлового будинку, відповідачка спільним побутом із позивачем не пов`язані, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ст. 406 ЦК України.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі не встановив фактичні обставини, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Оскаржуване рішення, як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4204,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центр надання адміністративних послуг Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4204,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Л.О. Каратаєва

Т.Р. Куценко