Справа № 752/8941/20
Провадження № 2/185/2934/20
21 жовтня 2020 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
18.05.2020 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги направлено за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований на території Київського району м. Донецька, його місце реєстрації судом встановлено та правила виключної підсудності на позови даної категорії не розповсюджуються, а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності).
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 9 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Відповідно до ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг" функції реєстрації місця проживання/перебування та зняття з реєстрації місця проживання передані до органів місцевого самоврядування з 04.04.2016 року.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України був зроблений запит до Донецької міської ради, ГУ ДМСУ в Донецькій області, Голосіївської районної в місті Києві ради, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.
Відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 10.08.2020, ОСОБА_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться.
Згідно відомостей, що містяться в картотеці про реєстрацію місця проживання в межах Голосіївського району м. Києва від 06.10.2020, які надійшли до суду 15.10.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.02.2011 по 08.08.2015.
В ухвалі від 18.05.2020 суддя зазначив, що місце реєстрації відповідача судом встановлено з наданих суду документів, докази підтвердження фактичного місця реєстрації та/або проживання відповідача в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні. При цьому, судом не було зроблено, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Матеріали позову містять копію першої сторінки договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 08.11.2006, де зазначено місце мешкання, а не реєстрації відповідача ОСОБА_1 в м. Донецьк, та відповідно до зазначеної копії першої сторінки договору відповідач ОСОБА_1 в 2006 придбав зазначену квартиру в м. Києві у власність.
Отже позов було подано до Голосіївського районного суду м. Києва з дотриманням правил територіальної підсудності, та помилково направлено до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Статтею 378 ЦПК України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Таким чином, судом встановлено, що дана позовна заява була передана з одного суду до іншого з порушенням порядку, встановленого статтею 31 ЦПК України, та без додержання правил територіальної юрисдикції (підсудності), позов не може бути прийнятий судом до провадження з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 31, 32, 187, 258-261, 316 ЦПК України, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко