печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації вартості майна, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати недійсним шлюбний договір, здійснити поділ спільного майна подружжя, та стягнути компенсацію вартості майна.

Одночасно із поданням позову, позивачем порушено питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстровані за ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що предметом позову є визнання недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації вартості майна.

Враховуючи, що право власності на спірні об`єкти нерухомості зареєстровані за відповідачем, остання може в будь-який момент відчужити їх на користь третіх осіб, адже він звернувся до суду із даною заявою.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 150 ч. 1 п. 1 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Предметом заявленого позову є визнання недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації вартості майна.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, судом не встановлено, що станом на день подання позову та заяви про забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та в чому ця загроза полягає, позивачем не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний ним захід забезпечення позову, ним не обґрунтовано відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Суд також відмічає, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_2 29.08.2019 року, в той час як шлюб між сторонами розірвано 06.08.2018 року.

Крім того, заява про забезпечення позову в порушення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України не містить пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення. Зауваження останнього, що шлюбним договором позивач поставлений у вкрай невигідне для нього становище, а також, що вжитими заходами забезпечення позову відповідачу не буде спричинено збитків, суд не бере до уваги, оскільки станом на день розгляду цієї заяви про забезпечення позову оспорюваний позивачем шлюбний договір є чинним, отже право власності відповідача на спірні житлові приміщення презюмується, а також позивач не може гарантувати, що застосованими заходами забезпечення позову відповідачу не будуть завдані збитки.

Зустрічне забезпечення це свого роду гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків, і покликане забезпечити баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Таким чином, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено на захист інтересів відповідача, як рівноправного учасника справи (ст. 12 ЦПК України). При обох видах забезпечення, до ухвалення судом рішення, між сторонами зберігається статус кво.

Таким чином, заявляючи вимогу про забезпечення позову, без відповідної пропозиції щодо зустрічного забезпечення, позивач намагається поставити відповідача у завідомо невигідну процесуальну позицію, що не може бути допущене судом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним шлюбного договору, поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації вартості майна - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Матійчук Г.О.