Ухвала

27 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 392/503/16

провадження № 61-15080ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маловисківської районної державної адміністрації Кировоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - Маловисківська РДА Кіровоградської області), головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що 04 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та Маловисківською РДА Кіровоградської області укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 18,32 га, що розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком дії на п`ять років, який цього ж дня пройшов державну реєстрацію. Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок від 25 грудня 2009 року Маловисківська РДА Кіровоградської області передала йому в оренду земельну ділянку, загальною площею 18,32 га, терміном на п`ять років за рахунок земель державної власності на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, на підставі розпорядження голови Маловисківської РДА Кіровоградської області від 23 листопада 2006 року № 604-р.

Позивач зазначав, що через три роки після реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки ним було виявлено помилку у тексті договору, а саме те, що в пункті 8 договору було зазначено не п`ять, а три роки дії договору оренди зазначеної земельної ділянки. У зв`язку з цим ним було надіслано до голови Маловисківської РДА Кіровоградської області лист з проханням виправити вказану помилку, проте замість виправлення помилки у тексті договору останній, на його думку, ініціював компанію по вилученню земельної ділянки з його оренди з надуманих підстав.

27 жовтня 2011 року він звернувся до Маловисківської РДА Кіровоградської області із заявою про продовження дії договору оренди земельної ділянки строком на п`ять років.

Розпорядженням голови Маловисківської РДА Кіровоградської області від 27 січня 2012 року № 37-р йому було відмовлено у продовженні права оренди земельної ділянки у зв`язку з порушенням умов договору оренди, а саме щодо нецільового використання земельної ділянки.

Вважаючи дії голови Маловисківської РДА Кіровоградської області протиправними, він звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року, що набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Маловисківської РДА Кіровоградської області від 27 січня 2012 року № 37-р «Про відмову в продовженні права оренди земельною ділянкою».

Позивач зазначав, що він належно та сумлінно виконував умови договору оренди земельної ділянки, звернувся 27 жовтня 2011 року з відповідними документами до уповноваженого органу щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки та не отримав відповіді від орендодавця.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2009 року зі строком його дії у п`ять років з моменту його державної реєстрації, зазначаючи про те, що його позовна вимога направлена на захист набутого за законом, проте невизнаного відповідачем права на поновлення договору оренди земельної ділянки і не ставиться питання щодо поновлення договору оренди на новий строк. Вказана вимога випливає із порушення особистих немайнових прав.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2009 року зі строком дії у п`ять років з моменту його державної реєстрації.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та визнаючи за ним переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся із заявою до відповідача щодо продовження права оренди земельної ділянки, укладеного 04 лютого 2009 року між ним та Маловисківською РДА Кіровоградської області, умови договору ним виконувались належно, а розпорядження Маловисківської РДА Кіровоградської області від 27 січня 2012 року № 37-р «Про відмову в продовженні права оренди земельною ділянкою» скасовано та визнано рішенням адміністративного суду як незаконне. При цьому суд виходив із того, що договір оренди земельної ділянки між сторонами укладено на п`ять років, а не на три роки, як помилково зазначено у тексті договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , посилаючись на те, що він участі у справі не приймав, проте ухвалене рішення суду стосується його прав та інтересів, оскільки спірна земельна ділянка, яка є предметом спору, на даний час є його власністю, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року залишено без змін.

Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що позивач звернувся до суду не з позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, а з позовом про захист вже набутого права оренди на п`ять років, а не на три роки, як помилково зазначено в договорі оренди земельної ділянки. Крім того, права ОСОБА_2 , який подав апеляційну скаргу, оскаржуваним рішення суду не порушуються, так як суд не вирішував питання про його права та обов`язки.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2017 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання поновленим договору оренди землі від 04 лютого 2009 року, з посиланням на положення статті 33 Закону України «Про оренду землі», а також визнання переважного права позивача на поновлення спірного договору оренди землі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що він мав намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. При ухваленні судового рішення суд першої інстанції зазначив що договір оренди земельної ділянки від 04 лютого 2009 року укладено строком на три роки, а не на п`ять років, як вважав заявник.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями у жовтні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 904/7527/17; від 12 червня 2019 року у справі № 904/10454/17; від 04 вересня 2018 року у справі № 925/1359/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Маловисківської районної державної адміністрації Кировоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Витребувати з Маловисківського районного суду Кіровоградської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 392/503/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик