Справа № 169/839/20
Провадження № 2-з/169/7/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

8 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява мотивована тим, що в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину Боблівським сільським головою ОСОБА_2 та бухгалтером ОСОБА_3 , які сприяли наданню ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 1,74 га, що належить йому на праві власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ-ТР-393 від 27 липня 2001 року. 3 квітня 2020 року відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068.

Вказуючи, що на належну йому земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства рішенням Боблівської сільської ради незаконно надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою, останній намагається засіяти земельну ділянку озимими зерновими, що порушує його права як власника і він має намір звернутися до суду із позовом про скасування рішення Боблівської сільської ради про надання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по користуванню належною йому земельною ділянкою, площею 1,74 га, на території Боблівської сільської ради, а саме: переорювати і висівати озимі культури, а також заборонити уповноваженим особам Центру надання адміністративних послуг та інших органів реєструвати технічну документацію на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України, на які покликався заявник, передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ-ТР-393 від 27 липня 2001 року є власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 7,61 га (4,21 га, 1,74 га, 0,70 га, 0,67 га, 0,29 га), на території Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області.

Зі змісту доданих до заяви рішення Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області № 36/6 від 26 жовтня 2019 року та повідомлення № 282 від 20 листопада 2019 року видно, що ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Боблівської сільської ради.

Виходячи із принципу змагальності сторін та загальних правил розподілу тягаря доказування, обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви про забезпечення позову є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову та наслідком у формі потенційної загрози виконанню судового рішення.

Проте, до заяви про забезпечення позову не додано жодних належних та допустимих доказів та в ній відсутні обґрунтування, які б давали достатні та переконливі підстави ідентифікувати земельні ділянки заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (за площею, розміром, кадастровим номером тощо) та дійти висновку про обґрунтованість припущення, що місце розташування вказаних ділянок є тотожним і органом місцевого самоврядування вищевказаним рішенням № 36/6 від 26 жовтня 2019 року надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою саме на ту земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , як стверджує останній у поданій до суду заяві.

З огляду на вказане, забезпечення позову в обраний заявником спосіб може створити безпідставне та невиправдане втручання у права ОСОБА_4 .

Крім того, у поданій ОСОБА_1 заяві про забезпечення позову відсутні обґрунтування припущення того, що невжиття обраних ним видів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення його позову про скасування рішень Боблівської сільської ради про надання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 , який він має намір подати.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності та мають бути співмірними із заявленими вимогами, так як безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів неможливо достовірно встановити, що саме ОСОБА_4 і саме на тій земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 , а не на іншій, проводить певні роботи з обробітку землі.

Крім того, заявник, посилаючись на свої звернення у правоохоронні органи з приводу незаконних дій посадових осіб органу місцевого самоврядування та ОСОБА_4 , у заяві про забезпечення позову результатів розгляду таких звернень не вказав та до заяви відповідних рішень правоохоронних органів не додав, що унеможливлює підтвердження чи спростування викладених заявником обставин, на які він покликався, як на підставу для забезпечення позову.

З огляду на вказане та враховуючи, що заявником не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, та того, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в межах предмета позову, що він має намір подати до суду (скасування рішень органу місцевого самоврядування), заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, не є співмірними із потенційними позовними вимогами, то суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153, 247, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий