Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1223/20 24 грудня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Круль І.В.

за участю: секретаря с/з Полек Х.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 14 лютого 2020 року вони уклали договір позики в усній формі, за яким відповідачка отримала 500000,00 грн, які зобов`язалася повернути до 31 липня 2020 року і на підтвердження виникнення зобов`язань за вказаним договором надала розписку. Однак у визначений строк позичені кошти не повернула та ухиляється від виконання зобов`язань за договором позики.

Ухвалою від 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою від 23 листопада 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, стягнути з відповідачки на користь позивача 500000,00 грн заборгованості за договором позики та 5000,00 грн судового збору.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що на даний час не взмозі виплатити борг.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року сторони уклали договір позики в усній формі, згідно якого відповідачка отримала 500000,00 грн, які зобов`язалася повернути до 31 липня 2020 року. На підтвердження виникнення зобов`язань за вказаним договором ОСОБА_2 надала розписку, оригінал якої доданий представником позивача до матеріалів справи (а.с.13). У вказаний в договорі позики строк відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, грошові кошти ОСОБА_3 не повернула.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Зі змісту боргової розписки та показань сторін можна зробити висновок, що відбулася передача грошових сум від позикодавця до позичальника.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що відповідачка свої зобов`язання за договором позики не виконала, а тому з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 500000,00 грн.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 5000,00 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 207, 526, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263 -265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 14 лютого 2020 року в розмірі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль