справа №619/4367/20
провадження №2/619/1314/20
28 грудня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Овсяннікова В.С.,
за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить вищевказаний житловий будинок. 28.09.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_2 , яка є громадянкою Російської Федерації. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 отримала посвідку на постійне проживання та 08.07.2014 була зареєстрована в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . З цього часу позивач та відповідач проживали спільно у вказаному будинку. Згодом відносини між ними погіршилися та 01.08.2019 ОСОБА_2 поїхала до м. Красноярськ, Російської Федерації. 15.05.2020 заочним рішенням суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. До теперішнього часу ОСОБА_2 залишається зареєстрованою у будинку позивача. Добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_2 не може, оскільки не приїздить з м. Красноярськ.
У зв`язку з чим просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування його житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність (а.с. 25).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення. Про причини неявки суд не повідомила, з заявами про відкладення справи в суд не зверталася, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті за її відсутності при заочному розгляді справи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності від 24.06.2009 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.12).
Згідно довідки виконавчого комітету Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 15.09.2020 у зазначеному будинку зареєстровано ОСОБА_2 (а.с. 15).
Як вбачається з акта депутата Проходівської сільської ради від 14.09.2020 ОСОБА_2 за місцем реєстрації фактично не проживає з 01.08.2019 року по день складання акту (а.с. 8).
15.05.2020 заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6-7).
З пояснень позивача в позовній заяві вбачається, що відповідач в спірному будинку не проживає, у добровільному порядку не бажаєть знятися з реєстрації за вказаною вище адресою, права власності на будинок у неї відсутні.
Таким чином, відповідач в належному позивачу будинку не проживає, участі в його обслуговуванні не приймає, права власності на будинок не має, однак залишається зареєстрованою в належному позивачу будинку.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Встановлено, що відповідачка без поважних причин не проживає за місцем реєстрації з 01.08.2019, понад 6 місяців, а отже втратила право на користування житловим приміщенням.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові від 16 листопада 2016 року Верховний Суд України у справі № 6-709цс16 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, і зняття з реєстрації та вказав на те, що положення статей 383, 391, 405 ЦК України, статей 150, 156 у поєднанні з ст. 64 ЖК УРСР передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, зокрема у випадку втрати власником права власності, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідачка вселилася у спірний будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідачка спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
Щодо вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком з дня вступу в законну силу рішення суду про розірвання шлюбу, - така вимога задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на законі. Сам позивач також не посилається на будь-яку норму закону в її обґрунтування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 223, 247, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіби такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін (учасників) справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В. С. Овсянніков