Справа № 185/3612/19
Провадження № 2/185/1342/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/3612/19 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

представник відповідача адвокат Киричок Г.О.,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № від 19.12.2016 у розмірі 57015,04 грн., та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано заяву на отримання кредиту № , шляхом підписання Умов отримання кредитів та інших послуг. На підставі якого відповідачу були надані кошти в сумі 25450,00 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.12.2020 року, на умовах сплачувати процентну ставу за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.03.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 57015,04 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом 22 941,93 грн., заборгованості за річними відсотками 4683,89 грн., заборгованість за щомісячними відсотками 18125,04 грн., заборгованість за штрафними санкціями /пенею 11264,18 грн.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 позовну заяву ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.12.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у цивільній справі № 185/3612/19 - задоволено. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у цивільній справі № ЄУ № 185/3612/19 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою від 19.05.2020 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі ЄУ №185/3612/19 за позовом ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зобов`язано ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надати суду оригінали доказів про справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, згідно якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають частково в частині тіла кредиту, просять врахувати ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування» та постанову ВП ВС № 342/180/17 від 03.07.2019, ст. 258 ЦК України в частині річної позовної давності щодо пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до оригіналів, підписаних відповідачем: заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» 19.12.2016, заяви на отримання кредиту № від 19.12.2016, графіку платежів від 19.12.2016, платіжного доручення № І102325330 від 19.12.2016, ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 25450,00 грн, строком на 48 місяців, в заяві на отримання кредиту № від 19.12.2016 зазначені щомісячні проценти - 3,49% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні проценти 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, щоденна пеня 0,3% від загальної суми прострочення (а.с. 142-148).

Згідно з п.п. 1.1-1.3 та п.п. 1.5 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) в редакції від 30 березня 2015 року (далі - Умови), Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» є публічною пропозицією ТОВ «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяв за формами, закріпленими додатками до цих умов («заява про приєднання», «заява на отримання»). Ці умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір (а.с. 9-10).

Відповідно до п.п. 2.1 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) в редакції від 30 березня 2015 року, кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту.

Підпунктами 2.4-2.7 Умов встановлено, що сума кредиту, який надається позичальнику, зазначається у заяві про отримання кредиту. Мінімальна частина кредиту, яка підлягає обов`язковому поверненню щомісяця, іменується «чергова частина кредиту». Чергова частина кредиту обчислюється від суми кредиту. Розмір чергової частини кредиту та розміри процентів визначаються заявою на отримання кредиту.

Згідно п.п. 3.1 Умов, за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти.

Підпунктом 3.2 Умов встановлено, що сума процентів всіх видів становить сукупну вартість кредиту/кредитів.

Так, відповідно до п.п 3.3 Умов передбачено такі види процентів: початковий процент; щомісячні проценти; річні проценти (річна відсоткова ставка).

Згідно з п.п 3.4 Умов, ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою та визначається заявою на отримання кредиту.

Пунктом 4 Умов передбачено, що за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3 % від суми прострочення за кожний день прострочення.

Відповідно до п.п. 5.1 Умов, позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Згідно з п.п. 5.8 Умов, усі витрати, пов`язані із самим здійсненням зазначеного переказу грошових коштів, покладаються на позичальника, позичальник зобов`язується здійснювати виконання грошових зобов`язань таким чином, щоби належні до отримання кредитодавцем суми платежів надходили на банківський рахунок останнього у повному обсязі та в установлений строк (у граничний термін). Днем виконання грошових зобов`язань позичальника вважається день зарахування сум таких зобов`язань на банківський рахунок кредитодавця.

Відповідач в порушення умов договору не виконав взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим станом на 13.03.2019 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 57015,04 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом 22 941,93 грн., заборгованості за річними відсотками 4683,89 грн., заборгованість за щомісячними відсотками 18125,04 грн., заборгованість за штрафними санкціями /пенею 11264,18 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 19.12.2016 (а.с. 5) відповідач проводив сплати за кредитом відповідно до графіку платежів від 19.12.2016 до червня 2017 року, та внесені відповідачем суми зараховувались відповідно до графіку платежів в рахунок тіла кредиту, річних та щомісячних процентів, пеня не нараховувалась, відповідач перестав сплачувати кредит з липня 2017 року та утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач проводив сплати за кредитом відповідно до графіку платежів від 19.12.2016 в узгоджених сумах до червня 2017 року, та внесені відповідачем суми зараховувались відповідно до графіку платежів в рахунок тіла кредиту, річних та щомісячних процентів, пеня не нараховувалась, тобто погашення кредиту позивачем зараховувалось з дотриманням ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування».

Також, судом враховано позицію ВП ВС № 342/180/17 від 03.07.2019 та досліджено в судовому засіданні оригінали підписаних відповідачем: заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» 19.12.2016, заяви на отримання кредиту № від 19.12.2016 в сумі 25450,00 грн строком на 48 місяців, графіку платежів від 19.12.2016, платіжного доручення № І102325330 від 19.12.2016, в заяві на отримання кредиту № від 19.12.2016 зазначені щомісячні проценти - 3,49% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні проценти 11,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, щоденна пеня 0,3% від загальної суми прострочення (а.с. 142-148).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами .

Нормами ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 з метою забезпечення прогнозованості правозастосовної практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який допускав можливість стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду. Відступаючи від зазначеного висновку Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява №14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст.257 ЦК України.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як встановлено судом з наданого ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» розрахунку заборгованості, відповідачем періодично сплачувалися кошти в рахунок погашення заборгованості до червня 2017 року, в подальшому жодних платежів відповідачем не було здійснено, з липня 2017 року позивач почав нараховувати заборгованість за кредитом та пенею, а отже з серпня 2017 року почався перебіг строку позовної давності. Позивач звернувся до суду в квітні 2019 року - в межах трирічного строку позовної давності щодо вимог про стягнення тіла кредиту та процентів, та з пропуском річного строку позовної давності щодо пені, який закінчився в серпні 2018.

Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту, річних та щомісячних відсотків, в частині стягнення пені задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 89, 133, 141, 258-265, 212, 280-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.72, 4 офіс) заборгованість за кредитним договором № від 19.12.2016 року в розмірі 45750 (сорок п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 86 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом 22 941,93 грн., заборгованості за річними відсотками 4 683,89 грн., заборгованість за щомісячними відсотками 18 125,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.72, 4 офіс) судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко