КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 2-2492-1/07, 760/13189/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11818/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2011 року, постановлену під головуванням судді Макухи А.А., по справі за поданням Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Кредитна спілка «Співдружність», -

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Меренцова В.І. звернулася до суду з поданням, в якому просила вжити заходи для забезпечення виконання рішення суду шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання ними своїх зобов`язань (т. 1 а.с. 148-152).

В обґрунтування подання зазначала, що на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходяться виконавчі провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КС «Співдружність» 934 970,00 грн. Державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій з метою виконання рішення, проте, станом на 2011 рік рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2007 року не виконано, боржники ухиляються від його виконання, на виклики державного виконавця не з`являються, приховують наявне майно. Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання зобов`язань, покладених на них судовим рішенням, вони є особами, яким на підставі закону може бути відмовлено у виїзді за кордон і відповідні органи Державної прикордонної служби України, за наявності в них відповідної інформації, мають право відмовити таким особам у виїзді за кордон.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року подання державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві задоволено частково. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ними своїх зобов`язань. У задоволенні іншої частини подання відмовлено (т. 1 а.с. 157-158).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 03 серпня 2020 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Покотило М.Б. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу в частині обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання виконавчої служби в цій частині (т. 5 а.с. 170-204).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не було встановлено, а державним виконавцем не доведено, що в діях боржників наявний факт ухилення від виконання судового рішення. Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження є умисне та свідоме невиконання боржником рішенням суду. Звертала увагу на те, що за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у рівних частинах було зареєстровано по 1/3 частині квартиру АДРЕСА_1 , яку у межах виконавчого провадження за результатами прилюдних торгів придбала КС «Співдружність» за 324 900,00 грн. Окрім цього, в рамках виконавчого провадження в рахунок погашення боргу було відчужено рухоме майно, належне ОСОБА_4 , а саме транспортний засіб CHEVROLET LACETTI NA, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який придбала КС «Співдружність» за 35 500,00 грн. З метою виконання рішення суду боржниками також здійснюються відрахування із заробітної плати в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, все наявне майно у боржників було реалізовано на публічних торгах у рахунок погашення боргу, реалізація майна відбулася за заниженою ціною, та з джерел отримання доходів частина коштів утримується та перераховується КС «Співдружність» у рахунок сплати боргу. Відсутність у боржників інших джерел доходів чи відсутність у них майна не може кваліфікуватися як ухилення від виконання судового рішення. Також зазначала, що подання розглянуто без участі державного виконавця та судом не встановлено дійсних фактичних обставин виконавчого провадження щодо ухилення боржників від виконання своїх обов`язків.

Голова правління КС «Співдружність» - Шепель І.М. подав відзив в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (т. 6 а.с. 2-14).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Покотило М.Б. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити. Представник КС «Співдружність» - Шепель І.М. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази (т. 5 а.с.237-249 т. 6 а.с. 1).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 січня 2008 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано три виконавчі листи щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ПП «Вітарком-Трейд» на користь КС «Співдружність» суми боргу по кредиту у розмірі 210 000,00 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 723 240,00 грн., 1700,00 грн. судового збору, втрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн., а всього 934 970,00 грн. на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 грудня 2007 року (т. 1 а.с. 141-143).

Вказані виконавчі листи з 23 січня 2008 року перебувають на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (т. 3 а.с. 6, 18, 26-28, 81).

Згідно відповіді на адвокатський запит на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 53812540 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Співдружність» коштів та зведене виконавче провадження № 16108226 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Співдружність» коштів (т. 5 а.с. 180-181).

Згідно довідки НВП «РОСА» з квітня 2009 року на виконання вимог державного виконавця з усіх видів заробітку (доходу), що належали до виплати боржнику ОСОБА_1 , утримувалися та перераховувалися кошти на рахунок КС «Співдружність» в рахунок погашення боргу за рішенням суду (т. 2 а.с. 85-102).

Згідно з протоколом № 1-К-73-СВ-А проведення прилюдних торгів від 26 листопада 2009 року в межах виконавчого провадження було реалізовано чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належала ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних долях. Переможцем прилюдних торгів став засновник КС «Співдружність» ОСОБА_5 , який придбав квартиру за 324 900,00 грн. (т. 2 а.с. 24).

Так, оскаржуваною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року було тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ними своїх зобов`язань. У задоволенні іншої частини подання відмовлено (т. 1 а.с. 157-158).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2017 року, яка набрала законної сили, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року скасовано в частині обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 та в цій частині питання передано на новий розгляд. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін (т. 2 а.с. 157-159).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, у задоволенні подання Святошинського РВ ДВС ГТУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 відмовлено (т. 5 а.с. 79-84, 161-166).

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України на адвокатський запит вбачається, що станом на 07 липня 2020 року у органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України виконується копія ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 5 а.с. 182, 184).

У відповіді Святошинського РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) на адвокатський запит зазначено, що згідно облікових карток зведеного виконавчого провадження від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на депозитний рахунок відділу надходять кошти (т. 5 а.с. 193-194).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (станом на день постановлення оскаржуваної ухвали) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, чинній станом на день постановлення оскаржуваної ухвали) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, чинній станом на день постановлення оскаржуваної ухвали).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (у редакції, чинній станом на день постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень, встановлених ЦПК України.

Так, обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилався на ухилення ними за виконавчим провадженням від виконання зобов`язань, покладених на них судовим рішенням та перешкоджання ними виконанню рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з поданням про обмеження боржників у праві виїзду за кордон державним виконавцем не було доведено факту ухилення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання рішення суду, не надано об`єктивних доказів які б за матеріалами виконавчого провадження підтверджували б факт ухилення боржників від виконання рішення.

Крім того, у порушення ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України (у редакції, чинній станом на день постановлення оскаржуваної ухвали) подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було розглянуто судом без участі державного виконавця і суд першої інстанції не з`ясував обставин, які судом визнані підставою для задоволення подання державного виконавця.

Встановивши, що у задоволенні подання про обмеження боржника ОСОБА_3 у виїзді за кордон було відмовлено, колегія суддів не вбачає підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон його поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з огляду на не доведення факту свідомого ухилення від виконання рішенням суду.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню в частині тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ними своїх зобов`язань, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2011 року - скасувати в частині задоволення подання Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві та тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ними своїх зобов`язань та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання в цій частині.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 23 жовтня 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова