Номер провадження: 22-ц/813/1254/20
Номер справи місцевого суду: 520/9294/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить припинити право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1638,16 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

19 листопада 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, яке вмотивоване тим, що предметом спору у вказаній цивільній справі є частка квартири у розмірі 1/3, яку позивач ОСОБА_2 вважає спільною сумісною власністю подружжя та бажає поділити в рівних частках. При цьому, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання вказаної частки квартири особистою приватною власністю ОСОБА_1 , а тому останній вважає, що розгляд цієї справи слід зупинити до набрання рішенням суду законної сили у справі про визнання частки особистою приватною власністю, а у разі задоволення вказаного позову поділ частки квартири буде неможливий у зв`язку із існуванням спору щодо визнання предмета спору частки квартири, особистою приватною власністю одного з подружжя.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши вказане клопотання, судова колегія дійшла до висновку про відмову у його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому нормою цієї статті встановлено, що суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадках коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Отже, між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Більш того, з наданих сторонами документів вбачається, що провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/3 частки квартири особистою приватною власністю ОСОБА_1 у справі, яка перебуває у Київському районному суді м. Одеси, зупинено до розгляду Одеським апеляційним судом цієї апеляційної скарги (справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності)

Враховуючи вищевикладене, судовою колегією не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до набрання законної сили рішенням суду по справі №947/26014/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про визнання частки квартири особистою приватною власністю, оскільки позовні вимоги заявлено з різних правових підстав.

Керуючись ст. ст. 43, 251 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала суду подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк