ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 жовтня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/372/20

Головуючий у першій інстанції - Луговець О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1094/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Борзнянська міська рада Чернігівської області,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Борзнянської міської ради Чернігівської області на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на ст. ст. 23, 1173, 1174 ЦК України, звернулась з позовом до Борзнянської міської ради Чернігівської області, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 35 734 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним та протиправними рішеннями, діями Борзнянської міської ради.

Позов обґрунтовувала тим, що вона є власницею господарських будівель площею 1115,6 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 0,3569 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Протягом семи років Борзнянська міська рада і міський голова Койда А.М. протиправно відмовляють їй у використанні права на безоплатну приватизацію зазначеної земельної ділянки. Порушення її прав неодноразово встановлювались судами, але до цього часу не відновлені.

Останнім рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року, зобов`язано Борзнянську міську раду повторно розглянути її заяву про надання у власність вказаної вище земельної ділянки, але відповідач, продовжуючи діяти всупереч закону, приймає аналогічне попереднім скасованим протиправне рішення.

Зазначає, що відповідач протиправно відмовив їй у задоволенні заяви про виконання рішення Чернігівського апеляційного суду від 03.04.2020 року про стягнення 3 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Наголошує, що такими протиправними діями відповідача їй завдано моральні страждання у вигляді душевного болю, негативних емоцій, порушення звичного ритму життя, розчарування, порушення стосунків з оточуючими.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Борзнянської міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 3 500 грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Борзнянська міська рада Чернігівської області просить скасувати рішення суду і закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_1 може отримати земельну ділянку виключно на праві користування, тобто, на умовах оренди, як це було і у попереднього власника, а тому відповідач, приймаючи в межах своїх повноважень рішення про відмову у наданні у власність земельної ділянки позивачці, діяв правомірно, з дотриманням вимог закону та, не порушуючи прав останньої.

Заявник вказує, що рішення суду є недостатньо мотивованим, оскільки суд не звернув увагу на зазначені положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також не прокоментував докази наведені у його відзиві на позовну заяву, зокрема судові рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, вказуючи на те, що суд в повній мірі дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність факту протиправної діяльності відповідача щодо невирішення Борзнянською міською радою її заяв про надання дозволів на приватизацію земельної ділянки на сесії міської ради у формі відповідного рішення, якою їй спричинено моральної шкоди.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що протиправними діями відповідача, встановленими судовим рішенням, позивачці спричинені душевні страждання, нервові переживання, стрес, відчуття невизначеності, тобто моральну шкоду, розмір якої суд оцінив у 3500 грн з урахуванням віку позивачки, тривалості перетерплювання, засад розумності, виваженості, справедливості, співмірності.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскілки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею нежитлових приміщень загальною площею 1115,6 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,3569 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у комунальній власності Борзнянської міської ради Чернігівської області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року у справі № 620/3436/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Борзнянської міської ради Чернігівської області від 07.07.2019 року № 3-2/7, прийняте на позачерговій другій сесії 7 скликання «Про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »; зобов`язано Борзнянську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2017 року про надання у власність зазначеної земельної ділянки, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а. с. 6-13). Суди дійшли висновку про те, що рішення міської ради від 07.07.2019 року № 3-2/7 є невмотивованим, оскільки перебування земельної ділянки у користуванні позивача на умовах оренди не є перешкодою для реалізації позивачем свого права на одержання у власність земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Листом від 15.05.2020 року за № 236 Борзнянська міська рада Чернігівської області повідомила Чернігівський окружний адміністративний суд про те, що міська рада повністю добровільно виконала рішення суду у справі № 620/3436/19 від 20.01.2020 року, перерахувавши судовий збір ОСОБА_1 та 14.05.2020 року на позачерговій 8 сесії 7 скликання виконала пункт даного рішення про повторний розгляд її заяви від 12.10.2017 року (а.с.72).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний захист юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04, п. 64) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Таким чином, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. При цьому слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно - наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17.

Даючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що протиправність прийнятого відповідачем рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.10.2017 року встановлена та підтверджується рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року у справі № 620/3436/19 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року у вказаній справі, судом встановлено наявність причинного зв`язку між спричиненою моральною шкодою і протиправними діями відповідача.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди суд, з врахуванням роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 та обставин даної справи, дотримався вимог розумності, справедливості, виваженості та співмірності, взяв до уваги характер і спосіб завдання моральної шкоди та правильно вирішив даний спір, стягнувши моральну шкоду в розмірі 3 500 грн. 00 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 може отримати земельну ділянку виключно на праві користування, тобто, на умовах оренди, як це було і у попереднього власника, не заслуговують на увагу, адже, рішення Борзнянської міської ради від 07.07.2019 року № 3-2/7 визнано протиправним та скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили. Суди першої та апеляційної інстанцій захистили право ОСОБА_1 шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути її заяву з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а також встановили, що Борзнянська міська рада протиправно та необґрунтовано відмовила позивачці у наданні у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з підстав, що не передбачені законом.

Отже, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які були встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року стосовно протиправності рішення Борзнянської міської ради, у даній справі доказуванню та оспорюванню не підлягають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року ґрунтується на засадах верховенства права та постановлено з дотриманням положень матеріального і процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Борзнянської міської ради Чернігівської області - залишити без задоволення.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: Судді: