МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. Справа №370/1854/20

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі судового засідання Прокопчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Живаги Олександра Васильовича, до Макарівської селищної ради Київської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі - позивач) в особі представника адвоката Живаги О.В., звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина за законом щодо земельної ділянки площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства, із кадастровим номером :01:013:0083, що розташована у смт. Макарів Київської області та виділена в натурі на місцевості згідно технічної документації із землеустрою та рішення Макарівської селищної ради. Зазначена земельна ділянка перебувала у користуванні померлого ОСОБА_2 , починаючи з 1992 року, ще за життя останній розпочав процедуру оформлення зазначеної спірної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації земельної ділянки із земель комунальної власності, як то визначалося земельним законодавством на момент виникнення правовідносин. Рішенням Макарівської селищної ради від 15.02.2007 року № 173-10-V «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для надання земельних ділянок у власність», ОСОБА_2 , надано дозвіл на оформлення права власності на зазначену земельну ділянку із розробленням відповідної технічної документації із землеустрою. На реалізацію свого права, ОСОБА_2 , було замовлено землевпорядну роботу, розроблене технічне завдання із суб`єктом землевпорядної діяльності, було погоджено відповідний висновок Держкомзему, проведено роботу по встановленню відповідних меж земельної ділянки із відведенням її на місцевості в натурі та позначенням межовими знаками, ділянці присвоєно кадастровий номер :01:013:0083.

Спадкоємцями ОСОБА_2 , за законом першої черги є позивачка та дві їх дочки, які відмовилися від спадщини на користь позивачки.

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на неї.

На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1222, 1268 ЦК України, просила суд визнати за нею у порядку спадкування право на завершення приватизації та безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства, із кадастровим номером :01:013:0083, що розташована у смт. Макарів Київської області.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12.08.2020 року позов ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи №380 за 2012 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи.

Копію ухвали суду від 12.08.2020 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 26.08.2020 року, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 26).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 21.10.2020 року.

У судове засідання 21.10.2020 року учасники справи не прибули, причини неявки суду не повідомили.про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Правова позиція щодо можливості вирішення судом справи за відсутності позивача чи його представника викладена у постанові ВП/ВС від 27.05.2020 року у справі №9901/949/18.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 , про що складено актовий запис № 173 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 Макарівським районним відділом ДРАЦС (а.с. 6, 7, 29).

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина за законом щодо земельної ділянки площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства, із кадастровим номером :01:013:0083, що розташована у смт. Макарів Київської області та виділена в натурі на місцевості згідно технічної документації із землеустрою та рішення Макарівської селищної ради. Зазначена земельна ділянка перебувала у користуванні померлого ОСОБА_2 , починаючи з 1992 року, ще за життя останній розпочав процедуру оформлення зазначеної спірної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації земельної ділянки із земель комунальної власності, як то визначалося земельним законодавством на момент виникнення правовідносин. Рішенням Макарівської селищної ради від 15.02.2007 року № 173-10-V «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для надання земельних ділянок у власність», ОСОБА_2 , надано дозвіл на оформлення права власності на зазначену земельну ділянку із розробленням відповідної технічної документації із землеустрою. На реалізацію свого права, ОСОБА_2 , було замовлено землевпорядну роботу, розроблене технічне завдання із суб`єктом землевпорядної діяльності, було погоджено відповідний висновок Держкомзему, проведено роботу по встановленню відповідних меж земельної ділянки із відведенням її на місцевості в натурі та позначенням межовими знаками, ділянці присвоєно кадастровий номер :01:013:0083 (а.с. 8-17).

ОСОБА_1 , спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття проживавала та була зареєстрована разом із ним, що підтверджується довідкою Макарівської селищної ради від 24.10.2012 року (а.с. 29).

Інші спадкоємці, а саме доньки ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у встановлений законом строк відмовилися від спадщини на користь матері, тобто позивачки, подавши нотаріусу відповідні заяви (а.с. 28, 31). Інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні.

При звернені позивача до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області щодо видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва на земельну ділянку площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства, із кадастровим номером :01:013:0083, що розташована у смт. Макарів Київської області, у зв`язку з відсутності інформації у ДРРП про вказану земельну ділянку та відсутність правовстановлюючого документу, а саме державного акту на неї (відмова нотаріуса №824/02-31 від 04.08.2020 року, а.с. 43).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, оскільки вони відмовилися від її прийняття у встановлений строк, позивач спадщину прийняла, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя, розпочавши процес її приватизації, не встиг його завершити, а тому до спадкоємця в порядку спадкування переходить право на завершення процесу приватизації цієї ділянки, тож позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 198, 200, 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Живаги Олександра Васильовича, до Макарівської селищної ради Київської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 0,0558 га для ведення особистого селянського господарства, із кадастровим номером :01:013:0083, що розташована у смт. Макарів Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2020 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

Макарівська селищна рада - адреса: 08001, смт Макарів Макарівського району Київської області, вул.Димитрія Ростовського, 30; .

Суддя О.В. Тандир