У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід

07 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Реєстраційна служба виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору міни №548 зареєстрованим приватним нотаріусом м. Ужгород Єгер Н.Д. недійсним та визнання права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Реєстраційна служба виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору міни №548 зареєстрованим приватним нотаріусом м. Ужгород Єгер Н.Д. недійсним та визнання права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Дана справа знаходилась у провадженні судді Лемак О.В.

Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2018 р. призначено повторний автоматизований перерозподіл справи №308/13157/16-ц, у зв`язку довготривалим перебуванням судді Лемак О.В. на лікарняному.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 09.07.2018 року прийнято справу №308/13157/16-ц до свого провадження.

На стадії розгляду справи позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом ) ОСОБА_2 подала на адресу суду заяву про відвід судді з підстав ст. 36 ЦПК України, мотивуючи наявністю обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бенца К.К. Також посиляється на те, що суддя Бенца К.К. перебуває у близьких відносинах з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується наявністю серед друзів в фейсбуці у ОСОБА_1 та її доньок родичів судді. На підтвердження своїх доводів, додає скріншоти сторінок друзів позивача та її доньок у соціальній мережі Фейсбук. На її думку викладені обставини викликають сумніви в об`єктивності та упередженості судді, а тому суддя підлягає відводу.

Позивач за первісним позовом ( відповідач за зустрічним позовом ) ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявились. Від представника ОСОБА_1 надійшла заява щодо розгляду заяви про відвід судді без участі, в якій зазначив, що підстави для відводу судді відсутні.

Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Підставою для відводу судді, відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 вказує наявність близьких відносин судді з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується на її думку наявністю серед друзів в фейсбуці у ОСОБА_1 та її доньок родичів судді. На підтвердження своїх доводів, додає скріншоти сторінок друзів позивача та її доньок у соціальній мережі Фейсбук.

Разом з тим слід зазначити, що заявник не надала належних доказів на підтвердження наявності близьких відносин судді з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та існування родинних стосунків між суддею Бенца К.К. та особами на прізвище « ОСОБА_4 », яких остання зазначила у заяві про відвід судді в якості родичів судді та не вказала супінь родинних зв`язків з ними. Слід зазаначити, що суддя Бенца набула прізвище « Бенца » після реєстрації шлюбу в органах РАЦСу і про наявність таких осіб в якості родичів не відомо, а відтак такі доводи заявника не підтверджуються доказами.

Разом з тим, аналізуючи заяву щодо наявності підстав для відводу судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Таким чином, суд піддавши аналізу підстави для відводу у справі № 308/13157/16-ц , з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, зважаючи на те, що у сторони провадження виникли сумніви в неупередженості судді вважає, що наявні обєктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду (судді), однак обєктивно існують, від так з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, з метою уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи , вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заяву про відвід судді задовольнити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Бенца К.К. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Реєстраційна служба виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору міни №548 зареєстрованим приватним нотаріусом м. Ужгород Єгер Н.Д. недійсним та визнання права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 - задовольнити.

Відвести суддю Бенца К.К. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Реєстраційна служба виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору міни №548 зареєстрованим приватним нотаріусом м. Ужгород Єгер Н.Д. недійсним та визнання права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Передати матеріали цивільної справи №308/13157/16-ц до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К.Бенца