КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Букалов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Фролової І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання незаконним і скасування наказу про відрахування студента,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, в якому просить:

визнати незаконним і скасувати наказ про відрахування ОСОБА_1 , студента державного замовлення першого курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної форми навчання, освітньої програми 081. «Право» КНУ імені Тараса Шевченка від 25.09.2018 №2644-33, виданого Київським національним університетом імені Тараса Шевченка,

зобов`язати Київський національний університет імені Тараса Шевченка допустити позивача до складання іспитів та заліків, на які останній не з`явився з поважних причин під час літньої заліково-екзаменаційної сесії першого курсу, освітнього рівня «Бакалавр» денної форми навчання, освітньої програми 081 «Право» 2017-2018 навчального року.

Посилається на те, що в 2017 році він вступив до КНУ ім. Тараса Шевченка за загальним конкурсом на навчання за державним замовленням до першого курсу освітнього рівня «Бакалавр», денної форми навчання, освітньої програми 081 «Право». Після успішного виконання свого індивідуального навчального плану його було допущено до літньої заліково-екзаменаційної сесії першого курсу. До початку літньої заліково-екзаменаційної сесії позивач повідомляв посадових осіб, відповідальних за організацію навчально-виховної роботи юридичного факультету КНУ імені Тараса Шевченка про проблеми зі своїм здоров`ям. У зв`язку із проблемами зі здоров`ям позивач не зміг з`явитися на складання, перескладання та комісію з перескладання з двох навчальних предметів, а саме на Іноземну мову та Історію держави і права зарубіжних країн. Наказом від 25.09.2018 року № 2644-33, виданим Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, позивача було відраховано зі складу студентів державного замовлення першого курсу освітнього рівня «Бакалавр», денної форми навчання, освітньої програми 081 «Право» КНУ імені Тараса Шевченка через те, що позивач не виконав індивідуальний навчальний план, бо не з`явився без поважних причин на складання іспитів та заліків з двох навчальних предметів, а саме на Іноземну мову та Історію держави і права зарубіжних країн, чим був позбавлений можливості здобути вищу освіту за державним замовленням. Позивач вважає дії відповідача щодо його відрахування з навчального закладу неправомірними, необґрунтованими та незаконними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що з моменту виникнення тимчасової непрацездатності через хворобу позивач одразу повідомляв про це посадових осіб юридичного факультету університету, які відповідальні за організацію навчально - виховного процесу, у тому числі заступника декана із навчальної роботи, як в усній формі (засобами мобільного зв`язку), так і в письмовій формі (11 вересня 2018 року звертався з письмовою заявою до декана юридичного факультету, в якій додатково повідомляв про причини своєї неявки на іспити та заліки). Не дочекавшись видужання позивача, на підставі недостовірних обставин було ініційоване подання декана про його відрахування зі складу студентів 1 курсу. Недостовірною обставиною для ініціювання подання декана на відрахування позивача зі складу студентів слугувала неявка на комісії з Іноземної мови (28.08.2018 року) та Історії держави і права зарубіжних країн (30.08.2018 року) без поважних причин, в той час як насправді позивач не з`явився на комісії через хворобу, а це є поважною причиною, що в свою чергу підтверджується медичною довідкою №86 від 28 вересня 2018 року, виданою кабінетом сімейного лікаря ОСОБА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 звільнений від навчальних занять з 28.08.2018 року по 14.09.2018 року та з 17.09.2018 року по 28.09.2018 року. Позивач зазначає, що міг виконати свій індивідуальний план, якби його не було відраховано раніше дати закінчення тимчасової непрацездатності через хворобу, а також надати відповідну медичну довідку у встановлений строк до відповідача виключно з 01.10.2018 року, але не дочекавшись видужання позивача, його відраховано зі складу студентів 25.09.2018 року, саме в той час як він продовжував хворіти.

Представник відповідача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що відповідно до Положення про організацію освітнього процесу у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 07.05.2018 року довідки про тимчасову непрацездатність подаються до університету впродовж трьох робочих днів після завершення терміну непрацездатності, а не через чотири місяці. Тим самим позивач порушив вимоги Положення. Відповідачем жодним чином не порушено порядку та процедури відрахування студента ОСОБА_1 , оскільки відповідне відрахування було здійснено за наявності достатніх підстав. Крім того, відповідно до Інструкції про порядок поновлення та переведення студентів (слухачів, курсантів) у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 21.02.2013 року, поновлення до складу студентів першого курсу забороняється. ОСОБА_1 мав право звернутися до університету з проханням надати йому перерву в навчанні, проте він не скористався таким правом.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано відповідачеві відповідну довідку про його тимчасову непрацездатність у встановлений строк, тому відповідачем жодним чином не порушено порядку та процедури відрахування студента ОСОБА_1 . Відповідне відрахування було здійснено за наявності достатніх на це підстав. ОСОБА_1 протягом літньої заліково-екзаменаційної сесії 2018 року жодного разу не з`явився на заліки та іспити, не виконував обов`язки студента, не виконував вимоги навчальних дисциплін, передбачених навчальним планом, підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування Наказу №2644-33 від 25.09.2018 року проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка Бугрова В.А. про відрахування позивача з університету немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що згідно Наказу ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка Губерського Л.В. №2007-33 від 07.08.2017 року «Про зарахування на навчання», ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року зараховано до першого курсу освітнього рівня «Бакалавр», денної форми навчання, освітньої програми 081 «Право» (а.с.3).

З копії залікової книжки студента №417/17 ОСОБА_1 вбачається відсутність відповідних записів щодо складання заліку з предмета «Іноземна мова» та іспиту з предмета «Історія держави і права зарубіжних країн» (а.с.6).

Судомвстановлено, що позивач не з`явився на іспити під час літньої заліково-екзаменаційної сесії, зокрема:

- 14 червня 2018 року - на залік з курсу «Іноземна мова»;

- 18 червня 2018 року - на іспит з курсу «Історія держави і права зарубіжних країн».

Позивач не повідомив та не надав жодних документів про причини своєї неявки на іспити.

Відповідачем було надано можливість позивачу перескласти іспит та залік, однак 19 червня 2018 року позивач знову не з`явився.

Згідно графіку комісій літньої заліково-екзаменаційної сесії 1 курсу ОР «Бакалавр», денної форми навчання, освітня програма «Право» 2017-2018 навчального року, встановлено:

- 28 серпня 2018 року - залік з курсу «Іноземна мова».;

- 30 серпня 2018 року - іспит з курсу «Історія держави і права зарубіжних країн».(а.с.9)

Позивач у ці дні для ліквідування академічної заборгованості не з`явився, про причини своєї неявки навчальний заклад не повідомив та не надав жодних документів про причини своєї неявки.

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив допустити його до складання іспитів, на які він не з`явився з поважних причин. У своїй заяві вказав, що пропустив складання заліків та іспитів у зв`язку з поганим станом здоров`я, однак не надав на це підтверджуючі документи, посилаючись на відмову свого приватного лікаря у наданні медичної довідки, оскільки не бажає розкривати лікарську таємницю (а.с.38).

Згідно відповіді декана юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка Гриценка І.С. вих. 042/890 від 18 вересня 2018 року, у відповідь на звернення позивача щодо допуску його для ліквідації академічної заборгованості повідомлено: «Ви не з`явилися на складання, перескладання та на комісію з наступних дисциплін: Історія держави і права зарубіжних країн; іноземна мова. Юридичний факультет станом на 11 вересня 2018 року не отримував будь-яких документів, які засвідчують поважну причину неявки для складання іспитів. Відповідно до наказу МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 рокуза № 661/20974 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», у випадку тимчасової непрацездатності студента оформлюється «Довідка про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-ІV рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад» - форма № 095/о. Враховуючи вищезазначене, Ви будете відраховані зі складу студентів Київського національного університету імені Тараса Шевченка за невиконання індивідуального навчального плану.» (а.с.37).

Враховуючи вищевикладене, позивача було повідомлено про його подальше відрахування у зв`язку з невиконанням індивідуального навчального плану.

Наказом проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка Бугрова В.А. №2644-33 від 25.09.2018 року ОСОБА_1 , студента 1 курсу юридичного факультету денної форми навчання, освітнього рівня бакалавр, освітньої програми «081 Право», відраховано зі складу студентів за невиконання індивідуального плану, з 01.09.2018 року (а.с.7).

Листом проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка Бугрова В.А. №056/579 від 29.07.2019 року у відповідь на запит ОСОБА_1 було повідомлено, що підставою для відрахування позивача зі складу студентів було невиконання індивідуального навчального плану, оскільки ОСОБА_1 не з`явився для складання заліку та іспиту (а.с.8).

У відповіді на відзив відповідача, позивач пояснив, що не надав відповідачу згоди на надання йому медичної документації про стан свого здоров`я та на втручання в приватне життя позивача. На підставі цього, діяв правомірно, коли не надавав відповідачу медичну документацію щодо стану свого здоров`я.

Позивач надав копію довідки про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу I-IVрівнів акредитації про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад №86 від 28.09.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 звільнений від занять, відвідувань дитячого дошкільного закладу з 28.08 по 14.09.2018 року, та з 17.09 по 28.09.2018 року лише 14 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про вищу освіту» кожен має право на вищу освіту.

Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є :

1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою;

2) власне бажання;

3) переведення до іншого навчального закладу;

4) невиконання індивідуального навчального плану;

5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;

6) інші випадки, передбачені законом.

Згідно ч.3 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані, зокрема:

виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: відраховує з закладу вищої освіти та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом.

Згідно ч.6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» за погодженням з органом студентського самоврядування закладу вищої освіти приймаються рішення про відрахування студентів (курсантів) з закладу вищої освіти та їх поновлення на навчання.

У Наказі № 2644-33 «Про відрахування студента ОР бакалавр Денна форма навчання за державним замовленням» від 25.09.2018, яким ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів вказано, що підставою для відрахування ОСОБА_1 є подання декана, згода проректора, згода студентського парламенту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав індивідуальний навчальний план. Для підтвердження поважності причини пропуску позивачем до суду було надано копію довідки про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу I-IV рівнів акредитації про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад №86 від 28.09.2018 року.Однак, вказану довідку університету позивач надав після відрахування 14 грудня 2018 року.

Відповідно до витягу з Положення про організацію освітнього процесу, введеного в дію Наказом від 30.08.2018 року №716-32 «Про незалежні від здобувача причини (у т. ч. тимчасову непрацездатність через хворобу), які можуть виправдати його відсутність, він має негайно повідомити заступника декана/директора із навчальної роботи. За своєчасного (не пізніше, ніж упродовж трьох робочих днів після завершення періоду тимчасової непрацездатності) подання відповідної заяви із підтвердженням (довідка встановленого зразка) тимчасової непрацездатності, здобувачу подовжується термін складання семестрового контролю: у межах, що визначені графіком навчального процесу» (а.с.34-35).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що позивачем не було надано відповідачеві відповідну довідку у встановлений строк, тому відповідачем не порушено порядку та процедури відрахування студента ОСОБА_1 , оскільки відповідне відрахування було здійснено за наявності достатніх на це підстав. ОСОБА_1 протягом літньої заліково-екзаменаційної сесії 2018 року жодного разу не з`явився на заліки та іспити, що не заперечується позивачем, не виконував обов`язки студентата вимоги навчальних дисциплін, передбачених навчальним планом, підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування Наказу №2644-33 від 25.09.2018 року проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка Бугрова В.А. про відрахуванняпозивача ОСОБА_1 з університету немає.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти.

Згідноч.ч.3,4 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення на навчання в межах ліцензованого обсягу закладу вищої освіти. Поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюється, як правило під час канікул.

Відповідно до витягу з інструкції про порядок поновлення та переведення студентів (слухачів, курсантів) у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка встановлено, що поновлення до складу студентів першого курсу забороняється. За умови виключних обставин ректор університету має право поновити на другий курс студента, який був відрахований з першого курсу, якщо академічна заборгованість (різниця) складає не більше двох навчальних дисциплін, передбачених навчальним планом, та за умови її ліквідації до початку навчальних занять (а.с. 39-41).

Враховуючи, що відрахування студента ОСОБА_1 відбулось відповідно до діючого Положення про організацію освітнього процесу, а оскаржуваний Наказ винесений з дотриманням норм чинного законодавства, суд дійшов правильного висновку, що вимога позивача про скасування наказу про його відрахування та зобов`язання відповідача допустити його до складання іспитів задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про те, що не дочекавшись видужання позивача на підставі недостовірних обставин було ініційовано подання декана на його відрахування зі складу студентів 1 курсу, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

11 вересня 2018 року в поданій заяві ОСОБА_1 вказав, що пропустив складання заліків та іспитів у зв`язку з поганим здоров`ям, однак не надав на це підтверджуючих документів, посилаючись на відмову свого приватного лікаря у наданні медичної довідки, оскільки не бажає розкривати лікарську таємницю та це втручання у його приватне життя.

18 вересня 2018 року юридичний факультет Київського національного університету імені Тараса Шевченка надавав відповідь на звернення позивача, в якому вказав, що станом на 11 вересня 2018 року не отримував документів, які засвідчують поважну причину неявки для складання іспитів та попередив про відрахування зі складу студентів університету за невиконання індивідуального навчального плану.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник відповідача пояснив, що позивач 14 грудня 2018 року надав документи про звільнення його від занять в період з з 28.08 по 14.09.2018 року, та з 17.09 по 28.09.2018 року, а саме довідку від 28.09.2018 року.

Колегія суддів звертає увагу, що 28 та 30 серпня 2018 року позивачу була втретє надана можливість ліквідувати академічну заборгованість, однак позивач не з`явився втретє та не надав доказів поважності причин неявки.

Відповідно до Положення про організацію освітнього процесу у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 07.05.2018 року, довідки про тимчасову непрацездатність подаються до університету впродовж трьох робочих днів після завершення терміну непрацездатності.

Натомість ОСОБА_1 подав вказану довідку відповідачу майже через три місяці після закінчення терміну непрацездатності, тим самим порушивши вимоги вищевказаного Положення.

Таким чином, позивач не надав свою довідку про непрацездатність у передбачені терміни, а відсутність довідки надає право відповідачу вважати позивача ОСОБА_1 таким, що не виконав індивідуального навчального плану без поважних причин.

Твердження скаржника про те, що він виконував усі вимоги навчальних дисциплін, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з подання викладача кафедри іноземних мов юридичного факультету ОСОБА_3 від 18.04.2018 року, студент 1-го курсу «ОКР» Бакалавр 8-ої групи ОСОБА_1 систематично не виконує програму курсу «Іноземна мова»: не виконав програму дистанційного навчання, пропустив 10 занять з 20 за ІІ семестр 2017-2018 навчального року, не виконав жодної модульної контрольної роботи, не виконує поточні та домашнє завдання; за І семестр 2017 навчального року отримав 0 балів з 20 (а.с.36).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на спростування висновків суду скаржником в апеляційній скарзі не вказано обставин, підтверджених належними доказами відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України.

Інших доводів в чому полягає незаконність та необґрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку.

Тобто, ОСОБА_1 мав право звернутися до університету з проханням надати йому перерву у навчанні, проте він таким правом не скористався.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.