Справа № 761/732/20
Провадження № 2/761/3702/2020
У Х В А Л А

07 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: Черкаська область, Сміла) до Головного управління Національної поліції у місті Києві (, адреса місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,

встановив:

09 січня 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його завданням йому майнової (збитки у формі неотриманого доходу - додаткової заробітної плати) та моральної шкоди органом досудового розслідування та органом прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань на №0012300.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії такої ухвали для усунення недоліків, у зв`язку із необхідністю зазначення відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

04 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

На виконання вимог ч.4 ст. 175 ЦПК України позивачем зазначено підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Відповідно до п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ст. 2 цього з Закону, виникає у таких випадках:

- постановлення виправдувального вироку суду;

- встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

- закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

- закриття справи про адміністративне правопорушення.

У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Із аналізу вказаних норм, подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а відповідно й використання пільги щодо сплати судового збору, поширюється на потерпілих громадян.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих матеріалів справи здійснювалося досудове розслідування №0012300. Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є Мале підприємство «ДЖО», якому завдано матеріальної шкоди у розмірі реальних збитків, сума яких складає 3229 498,99 грн.

Позивач є особою, яку 25.05.2018 року прийнято на посаду юриста Малого підприємства «Джо» за трудовим договором, відповідно до наказу №13-00013.

За домовленістю з директором підприємства та відповідно до наказу №13-00013 на період початку трудових відносин, позивачу встановлено основну заробітну плату у розмірі посадового окладу 3743,00 грн. з можливістю перегляду розміру заробітної платні залежно від складності справи та інших обставин справи (а.с. 4).

У зв`язку з виконанням позивачем додаткового обсягу робіт, щодо представництва вказаного підприємства у межах кримінального провадження, видано наказ директора підприємства №240119, яким введено додаткову заробітну плату юристу МПП «Джо», ОСОБА_1 у формі надбавки до заробітної плати у розмірі 1,5% від суми 3 229 498,99 грн.

У зв`язку із належним виконанням усіх процесуальних дій щодо представництва вказаного підприємства, позивач склав і подав доповідну записку від 10.10.2019 р. про призначення та виплату йому додаткової заробітної плати в сумі 48 422,00 грн. Однак директором підприємства відмовлено у нарахуванні та виплаті додаткової заробітної плати у зв`язку з невиконанням умов її отримання. Позивач вважає, що бездіяльність слідчого є у прямому причинно-наслідковому зв`язку із результатом відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової заробітної плати, що й обумовило його звернення до суду.

Отже із змісту позову та дійсних правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач звернувся із вказаним позовом для захисту своїх трудових прав. У зв`язку із цим пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не може поширюватись на позивача.

Крім цього на позивача також не поширюються пільги, передбачені п.1 ч.1 ст. 5 вказаного Закону, яка звільняє від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Крім цього, як вбачається з наданих ОСОБА_1 копій документів до позову, окремі копії є неналежної якості та є нечитабельними, що унеможливлює суд перевірити дані зазначені в них, зокрема: скарга без номера, подана в порядку ст. 308 КПК України, скарга на бездіяльність слідчого, подана в порядку ст. 303 КПК України, клопотання №2 в порядку п.4 ч.1 ст. 56, 91-93, ст.. 220 КПК України.

Отже станом на 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 не виконано у повному обсязі вимоги ухвали суду та не усунуто недоліки, що були визначені судом.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: Черкаська область, Сміла) до Головного управління Національної поліції у місті Києві (, адреса місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: