САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/362/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунова Ольга Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису в реєстрі права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2020 року представник позивача звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Схід Фінанс», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунова Ольга Олександрівна. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 28 лютого 2008 року між Всеукраїнським Акціонерним Банком та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №36/в. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору від 28.02.2008 року, Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в сумі 66000,00 доларів США, що складає 333300,00 грн. за Курсом НБУ на момент укладення цього Договору, в порядку і на умовах, визначених цим договором. 29 лютого 2008 року між сторонами також було укладено Договір іпотеки №11, відповідно до якого у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором в іпотеку передано домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009. У порушення умов Кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №36/в від 28 лютого 2008 року, у зв`язку з чим Банк звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості. 13 січня 2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором №36/в від 28 лютого 2008 року в сумі 483395,00 гривень, відсотки за користування кредитом 81447,18 гривень, штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом 19947,52 гривень, заборгованість по сплаті щомісячної комісії в сумі 1392,33 гривень, сплачений судовий збір 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 25.01.2011 року. На підставі зазначеного рішення суду Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження №52320905. Ним було повністю виконане зазначене судове рішення та погашено в повному обсязі заборгованість за кредитним договором, що також підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження №52320905 від 02.05.2019 року, відповідно до якої встановлено, що виконавчий документ, за яким стягувачем є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», боржником ОСОБА_1 , виконано фактично у повному обсязі, стягнуто за виконавчим документом 529 327,00 грн. 29 травня 2019 року він звернувся до банку з проханням виключити з реєстру іпотек і заборон відчуження запис про іпотеку і заборону відчуження майна, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, які є предметом Договору іпотеки №11 від 29 лютого 2008 року, у зв`язку з фактичним виконанням Кредитного договору №36/в від 28 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ним. Жодної відповіді від Банку Позивач так і не отримав та завернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором, визнання припиненим Договору іпотеки, виключення з Реєстру іпотек і заборон відчуження запису про іпотеку і заборону відчуження майна, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009. Станом на день подання цього позову по справі №206/3654/19 відкрито провадження та призначена до судового розгляду. Рішенням суду від 13 січня 2011 року відбулося саме дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, про що зазначено у самому рішенні, а, відтак відбулося і дострокове припинення зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з його виконанням. Натомість з отриманої 26 грудня 2019 року Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна йому стало відомо, що 14 листопада 2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною зареєстровано право власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки: а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, внаслідок якої власником стало Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІД ФІНАНС». Підставою внесення запису №34210800 про право власності на предмет іпотеки є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49747889 від 19.11.2019 року 15:11:23, прийняте на підставі Договору іпотеки №11 від 29.02.2008 року та Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №3718 від 19.07.2019 року. Позивач не отримував жодних повідомлень щодо відступлення права вимоги, до того ж зазначене відступлення відбулось після фактичного виконання рішення суду про стягнення боргу. Просив суд ухвалити рішення, яким скасувати рішення індексний номер: 49747889 від 19.11.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О.; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №34210800 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІД ФІНАНС», на нерухоме майно, а саме, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009.

29 січня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с. 35-36).

03.03.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що відповідачем не в повному обсязі виконані вимоги за кредитним договором, також договір іпотеки не можливо вважати припиненим. Крім того, ТОВ «Схід Фінанс» надсилало на адресу ОСОБА_1 заяву про порушення зобов`язання., також самим фактом підписання іпотечного договору позивач надав згоду іпотекодержателю на передачу квартири у власність. Щодо відсутності оцінки вартості домоволодіння, чинне законодавство не визначає, що при реєстрації права власності на нерухоме майно в таких випадках в якості обов`язкового документа має бути запис на підставі якого була здійснена оцінка. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

08.05.2020 року представник позивача надіслала відповідь на відзив, відповідно до якого наполягала, що ОСОБА_1 було повністю виконане рішення та погашено заборгованість в повному обсязі за кредитним договором, рішенням суду від 13.01.2011 року відбулось саме дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, про що зазначено в самому рішенні, а відтак, відбулось дострокове припинення зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з його виконанням. Договором іпотеки передбачено, що право іпотеки припиняється виконанням іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов`язань за договором кредиту та в інших випадках, передбачених законодавством. Оскільки основне зобов`язання було виконано, то іпотека є припиненою з 02.05.2019 року, що підтверджується постановою Самарського ВДВС м. Дніпра від 02.05.2019 року. Також позивач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги, окрім того, зазначений лист не відстежується на сайті Укрпошти. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

12.05.2020 представник позивача надіслала до суду клопотання про витребування доказів, а сааме, реєстраційної справи щодо перереєстрації права власності на домоволодіння та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (а.с.187-191).

12.05.2020 ухвалою суду клопотання представника позивача було задоволено (а.с. 202-203).

26.05.2020 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначив, що згідно чинного законодавства вручення листа не безпосередньо ОСОБА_1 за правовими наслідками прирівнюється до його вручення безпосередньо позивачу, просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. ( а.с. 69-71).

07.07.2020 ухвалою суду підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено судове засідання розгляду справи по суті (а.с.99-100).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки не відома.

Третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунова О.О. в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Приймаючи до уваги позиції позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2008 року між Всеукраїнським Акціонерним Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №36/в, відповідно до умов якого, банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 66000,00 доларів США 00 центів, що складає 333300,00 грн. (а.с.8-11)

29 лютого 2008 року між сторонами також було укладено Договір іпотеки №11, відповідно до якого у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передано домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009 (а.с. 12-16).

У порушення умов Кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором № 36/в від 28 лютого 2008 року.

Банк звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості. 13 січня 2011 року відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було стягнено заборгованість за кредитним договором №36/в від 28 лютого 2008 року в сумі 483395,00 гривень, відсотки за користування кредитом 81447,18 гривень, штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом 19947,52 гривень, заборгованість по сплаті щомісячної комісії в сумі 1392,33 гривень, сплачений судовий збір 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 25.01.2011 року (а.с.17).

На підставі зазначеного рішення суду Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження №52320905. (а.с.18)

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №52320905 від 02.05.2019 року, виконавчий документ, за яким стягувачем є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», боржником ОСОБА_1 , виконано фактично у повному обсязі, стягнуто за виконавчим документом 529 327,00 грн. (а.с.24).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 14 листопада 2019 року державним реєстратором Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною зареєстровано право власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки: а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, внаслідок якої власником стало Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІД ФІНАНС». Підставою внесення запису №34210800 про право власності на предмет іпотеки є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49747889 від 19.11.2019 року 15:11:23, прийняте на підставі Договору іпотеки №11 від 29.02.2008 року та Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №3718 від 19.07.2019 року (а.с. 22-23)

Позивач посилається на ті обставини, що не отримував жодних повідомлень щодо відступлення права вимоги, до того ж зазначене відступлення відбулось після фактичного виконання рішення суду про стягнення боргу.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів.

Договором іпотеки (п. 6.4 Договору) чітко передбачено, що право іпотеки припиняється виконанням іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов`язань за договором кредиту та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц роз`яснено, що звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

У частині 4 ст.82 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, в силу вимог 82 ЦПК України має преюдиційне значення, оскільки ним встановлено фіксований розмір невиконаного зобов`язання ОСОБА_1 перед кредитором за Кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи те, що на виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2019 року по справі №2-201/11 позивачем ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у розмірі 529327,00 грн., що підтверджується Постановою Самарського ВДВС м. Дніпра від 02.05.2019 року, зазначене рішення суду було виконано боржниками в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.ст. 572, 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Отже, відповідно до ст. 593 ЦК України, ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, зокрема, припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою. Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону.

Згідно системного аналізу вищезазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

Враховуючи вищезазначене та той факт, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 всієї суми заборгованості за кредитним договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі статті 593 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки).

14 листопада 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О. зареєстровано право власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки: а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, внаслідок якої власником стало ТОВ «СХІД ФІНАНС».

Підставою внесення запису №34210800 про право власності на предмет іпотеки є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 49747889 від 19.11.2019 року 15:11:23, прийняте на підставі Договору іпотеки №11 від 29.02.2008 року та договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №3718 від 19.07.2019 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст.36 цього ж Закону визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, Всеукраїнським Акціонерним Банком вже було використано право дострокового стягнення заборгованості у судовому порядку за кредитним договором.

Відповідачем було звернуто стягнення у позасудовому порядку, а саме застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», обравши перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Всупереч положенням ст.35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель не надсилав позивачу письмову вимогу про усунення порушення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

-передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

-право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, останній вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 15 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, однією із стадій державної реєстрації прав та їх обтяжень є: встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Частиною 2 ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2017 року №1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п.61 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1)Копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2)Документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотеко держателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3)Заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що ним було направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень та повідомлення про зміну кредитора, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення відправлення з відміткою про отримання 24.07.2019 (а.с.104)

Так, суд критично ставиться до вищезазначених тверджень представника відповідача з наступних підстав.

Згідно роздруківки з інформаційного інтернет-ресурсу АТ «Укрпошта» дані про відправлення за номером 940 відсутні, тому що не зареєстровані в системі (а.с.175).

Представником відповідача в судовому засіданні не було надано належних доказів щодо належного відправлення позивачу вимоги про усунення порушень та повідомлення про зміну кредитора.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.2, п.4, п.6, п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В силу ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у ході розгляду справи відповідачем ТОВ «Схід Фінанс» не надано належних доказів щодо направлення ОСОБА_1 на виконання ч.1 ст.35 ЗУ «Про іпотеку» письмової вимоги про усунення порушення, окрім того даний факт спростовується інформацією інтернет - ресурсу АТ «Укрпошта».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем в повному обсязі було виконано рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором за яким відбулось дострокове стягнення кредитної заборговасноті на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у розмірі 483395,00 грн, що також підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 52320905 від 02.05.2019 року,

а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу» та є предметом іпотеки згідно зі статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незвершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Відповідно до п.4 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Т.ч. дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке забезпечене за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення.

Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 31.10.2018 року по справі №465/1310/17 та постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №686/20502/16-ц.

Таким чином, державний реєстратор при здійсненні реєстрації не надала належну оцінку поданим документам та не перевірила на відповідність вимогам закону.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача на ті обставини, що дія мораторію не розповсюджується на позасудовий порядок стягнення, оскільки зазначені обставини були спростовані в ході розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 1,8 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.35 ЗУ «Про іпотеку», ст. 15, 18 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 206, 258-259, 268, 272-273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» (м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, буд. 42-а, ), треті особи Державний реєстратор виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунова Ольга Олександрівна (Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Троїцьке, вул. Миру, буд.1) про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису в реєстрі права власності на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати рішення, індексний номер 49747889 від 19.11.2019 року, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009, зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною.

Скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис №34210800 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІД ФІНАНС» (код ЄДПОУ 38421401) на нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: -09-374-0009 за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер:-09-374-0009.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІД ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев