Справа № 414/1443/20
Провадження 2/431/765/20
19 жовтня 2020 року м. Старобільськ
Старобільський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді Форощука О.В.,
за участю секретаря Хорольської І.Ю.,
представника позивача Шмуйлової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. З вказаним банком позивач не має ніяких відносин, оскільки не відкривав жодних рахунків у АТ «Банк Форвард». Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банка і не може бути доказом безспірності грошових вимог банка до нього.
Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов також не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов також не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
19.10.2020 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
25.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 60800582, згідно якої постановив здійснювати відраховування із доходів боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» (а.с.19).
Згідно вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачам, за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Як вбачається із позову, позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що вчинення вказаного виконавчого напису, за відсутності підтвердження ознайомлення позивачем з розміром заборгованості перед ним, вказана заборгованість апріорі не може вважатися безспірною.
В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за даним виконавчим написом. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що АТ «Банк Форвард», має право вимоги за кредитним договором №106512766 від 22.05.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 (позивачем) та ПАТ «Банк Руский Стандарт».
Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, який на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, тому з до Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачеві відповідно до ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суду Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Форощук