Провадження № 2/369/5896/20
У Х В А Л А

іменем україни

24.12.2020

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №756/14007/20 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії «Київоблгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем, -

ВСТАНОВИЛА:

06 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із позовною заявою до Регіональної газової компанії «Київоблгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року дану цивільну справу №756/14007/20 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії «Київоблгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем, направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

З метою забезпечення позову позивачем одночасно з позовною заявою також було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії у цивільній справі №756/14007/20 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії «Київоблгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

24 грудня 2020 року вказана цивільна справа №756/14007/20 надійшла до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О..

24 грудня 2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвою І.О. відкрито провадженя у цивільній справі №756/14007/20.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову у цивільній справі №756/14007/20 ОСОБА_1 посилається на те, що одержує послугу з розподілу природного газу на підставі договору розподілу природного газу, укладеного з оператором газорозподільних систем Регіональною газовою компанією «КИЇВОБЛГАЗ», на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498.

14.09.2020 року, ОСОБА_1 одержав від постачальника ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», рахунок на оплату послуг постачання природного газу. У вказаному рахунку зазначено, що об`єм спожитого ОСОБА_1 газу, який визначений за фактичними показниками його лічильника, був приведений до стандартних умов і становить за період з 1 грудня 2015 року по 30 вересня 2018 року додатково 591, 67 м. куб.. Оплату відповідно до вказаного рахунку ОСОБА_1 має додатково здійснити саме за приведений до стандартних умов об`єм газу.

Крім того, ОСОБА_1 , зазначає, що у вказаному рахунку постачальником безпідставно вбачається прострочена заборгованість за спожитий газ. Рахунки за спожитий газ відповідно до фактичних показань лічильника газу заявника як побутового споживача (без приведення до стандартних умов) ОСОБА_1 сплачено без затримок.

ОСОБА_1 зазначає, що така ситуація стала наслідком порушення з боку Регіональної газової компанії «Київоблгаз», яка відповідно до договору розподілу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, відповідає за передачу даних про об`єм (обсяг) розподілу та споживання природного газу постачальнику, з яким ОСОБА_1 укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року.

Зокрема, заявник зазначає, що Регіональною газовою компанією «Київоблгаз» було безпідставно передано значення об`єму природного газу, приведенного до стандартних умов, яке не може використовуватися постачальником при визначення об`єму споживання природного газу та виставленні ним рахунку споживачу.

На думку заявника такі дії Регіональної газової компанії «Київоблгаз» з приведення об`єму спожитого ним газу до стандартних умов та відповідно передачі недостовірної інформації постачальнику поставили його у нерівне становище порівняно з іншими побутовими споживачами, порушили його права як побутового споживача та норми чинного законодавства.

На підставі вище наведенного ОСОБА_1 просив суд до вирішення цивільної справи №756/14007/20 по суті заборонити Регіональній газовій компанії «Київоблгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного заявником, як побутовим споживачем, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природній газ побутовими споживачами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Підставою забезпечення позову ОСОБА_1 є доводи заявника про те, що за час вирішення справи судом може сформуватися заборгованість за послуги з постачання природного газу (плата за спожитий газ), якої насправді не існує, що може стати підставою та призвести до незаконного відключення позивача як побутового споживача від мережі газопостачання.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін навжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в п.п. 4, 7, 10 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 року,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору є визнання незаконними дій оператора газорозподільних мереж, а саме Регіональної газової компанії «Київоблгаз» по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову у справі щодо захисту прав споживачів, заборонивши Регіональній газовій компанії «Київоблгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного ОСОБА_1 , як побутовим споживачем, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить ОСОБА_1 є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суд роз`яснює заявнику, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином заявнику слід відмовити у забезпеченні позову оскільки такий вид заходу забезпечення позову може призвести до негативних наслідків, а саме порушення прав інших осіб, а також буде фактично вирішенням спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову та їх співмірності із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №756/14007/20 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії «Київоблгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж по приведенню об`єму природного газу до стандартих умов при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовим споживачем - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.О. Фінагеєва