Справа №173/1888/20
Провадження №2/173/899/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом органу з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській районній державній адміністрації в особі служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області і Кам`янський коледж фізичного виховання про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,- ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 року до суду звернувся позивач орган з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській районній державній адміністрації в особі служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області і Кам`янський коледж фізичного виховання про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

16.11.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

18.11.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 23.12.2020 року.

22.12. 2020 року відповідачем подана заява про визнання позову.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст.. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути аліменти на утримання дитини на користь особи, або державного закладу де перебуватиме дитина . Стягнути з ОСОБА_2 ,. на користь ОСОБА_3 , витрати на лікування неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 775 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач ОСОБА_2 , перебував зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . 1980 року народження. В шлюбі народилась донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки сторони припинили в 2012 році. ОСОБА_2 , позбавив матір, ОСОБА_4 , батьківських прав, оскільки остання припинила спілкування з дитиною (рішення Верхньодніпровського районного суду від 01 квітня 2015 року, справа № 173/99/15-ц) взявши на себе виховання доньки. Декілька років тому ОСОБА_2 ,. привів додому іншу жінку, яка народила двох дітей.

Стосунки між дівчинкою, батьком та його співмешканкою погіршились. Зі слів ОСОБА_1 ,, її часто залишали вдома з малими дітьми, заставляли робити важку роботу, ще й батько часто вживав образливі слова в її бік, інколи міг її вдарити. Все це призвело до того, що в серпні 2018 року ОСОБА_5 втекла з будинку батька до своєї старшої сестри, ОСОБА_6 , 1999 року народження, яка на той час проживала в м. Верхньодніпровськ. Малолітня ОСОБА_5 написала заяву до відділку поліції щодо скоєння над нею фізичного насилля батьком. Після цього ОСОБА_2 , запрошували на бесіду до служби у справах дітей та до ювенальної превенції Верхньодніпровського відділу поліції. Також його було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП (за скоєння насилля в сім`ї). Малолітня ОСОБА_5 тимчасово залишилась проживати в сім`ї сестри, а потім тимчасово проживала в ДБСТ ОСОБА_7 .

За весь час батько не поцікавився життям доньки матеріально її не забезпечував. В грудні 2018 року службою у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації дівчинку влаштували до Криворізького протитуберкульозного санаторію, де вона залишилась до кінця травня 2019 року. Відповідач лише по закінченню терміну перебування дівчинки в санаторії почав спілкуватись в телефонному режимі з донькою та нарешті забрав її додому.

На початку липня 2020 року було повідомлено, що неповнолітня ОСОБА_1 ,. втекла з дому. Співробітники поліції знайшли дівчинку в день її зникнення та спільно і службою у справах дітей з`ясували наступне.

ОСОБА_5 закінчила дев`ять класів середньої загальноосвітньої школи та має бажання йти на навчання до Кам`янського коледжу фізичного виховання. Батько дівчинку не підтримав і вимагав залишитись в школі. Зі слів ОСОБА_5 їй набридло бути нянею молодших дітей батька, чути постійні дорікання, порівняння з непутящою матір`ю, образи. Не отримавши підтримки батька: ні моральної, ні матеріальної дівчинка вирішила самостійно вступати до коледжу та тимчасово проживати в сім`ї родичів.

З першого вересня дівчинка зарахована на навчання до Кам`янського коледжу фізичного виховання. Матеріальної допомоги під час вступної компанії та після (оплати за проживання гуртожитку, харчування, придбання засобів гігієни) батько не надав, розказуючи, що в нього ще двоє дітей, хоч юридично ОСОБА_5 в нього одна. У вересні 2020 року ОСОБА_5 вісім днів знаходилась на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП КРМ «Міська дитяча лікарня» з діагнозом лакулярна ангіна. Батька про це повідомили, але він дівчинку не навідував. Харчуванням та речами дівчинку забезпечує мати-вихователь дитячого будинку сімейного типу з м. Підгороднє, з якою у дівчинки склались теплі стосунки. Недостаючі ліки ОСОБА_5 проплатила соціальний педагог навчального закладу.

ОСОБА_2 , в присутності працівників ювенальної превенції та служби у справах дітей добровільно без примусу, написав заяву про відмову своїх батьківських прав по відношенню до доньки, ОСОБА_1 , 2005 року народження, що не має бажання та можливості займатись її вихованням. ОСОБА_5 також не має бажання повертатись до батька.

Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не можє захистити свої права та законні інтереси і стало підставою звернення із позовом до суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про визнання позову.

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх в відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач , ОСОБА_2 , є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження.

Мати дівчинки, ОСОБА_4 , за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року, справа № 173/99/15-ц) позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки, по відношенню до неї займає пасивну позицію.

Судом встановлено, що між дівчинкою та сім`єю батька склались неприязнені відносини через що дівчинка неодноразово втікала з дому та перебувала у родичів, в дитячому будинку сімейного типу , спеціалізованому санаторії тощо.

На даний час дівчина є студенткою Кам`янского коледжу фізичного виховання, але батько навчанням, умовами проживання та засобами до проживання дитини не переймається, що підтверджується характеристикою коледжу на неповнолітню ОСОБА_1 .

Батько не навідав доньку під час хвороби та не надав коштів на її лікування, яке було оплачене соціальним педагогом.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»- Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини відповідача , щодо створення та забезпечення відповідачем нормальних умов для її проживання, лікування, забезпечення життєво необхідних потреб, матеріального утримання, виховання.

Частиною 1 т. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи, що судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги і про стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України - Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так як соціальним педагогом коледжу, ОСОБА_3 , понесені витрати на лікування дитини, а відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав і для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 , судовий збір на користь держави в сумі 1681 грн., 60 коп., так як судом задоволені дві позовні вимоги

На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України. суд,- ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом органу з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській районній державній адміністрації в особі служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області і Кам`янський коледж фізичного виховання про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, 15.04.1997 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якої зареєстроване виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, 06 квітня 2005 року, актовий запис № 5

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, 15.04.1997 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь державного закладу, або особи, до яких буде поміщена дитина, починаючи стягнення з 28 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, 15.04.1997 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , 775 грн., витрати за лікування неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду за позовними вимогами про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати службі у справах дітей Верхньодніпровської районної адміністрації для вирішення питання про влаштування дитини до дитячого навчально-виховного закладу або для встановлення опіки.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, 15.04.1997 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн., 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23.12.2020 року

Суддя Петрюк Т.М .

Направлене до ЄДРС: 28.12.2020 року

Дата набрання законної сили: 23.01.2021 року.