ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 653/3916/19

Номер провадження: 22-ц/819/1122/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Целуйко Євгенії Валеріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О.П. від 12 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що з жовтня 1999 року вона почала проживати однією сім`єю із ОСОБА_4 та з 2006 року зареєстрована у належному йому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Партизанської селищної ради від 10.04.2019 року. В іншому шлюбі вони не перебували, спільних дітей не мали. При цьому, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки і мали намір зареєструвати шлюб, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 56 років ОСОБА_4 раптово помер. ОСОБА_4 мав двох дітей від першого шлюбу - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яких вказано заінтересованими особами у даній справі.

Заявниця зазначила, що після смерті чоловіка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги. Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Після спливу строку на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, з`ясувалось, що спадщину прийняла лише вона, оскільки інші спадкоємці зі спадкодавцем разом не проживали і заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. При цьому, для оформлення спадщини їй необхідно довести, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю - задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1999 року постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Рикове, Генічеського району Херсонської області.

В апеляційній скарзі адвокат Целуйко Євгенія Валеріївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви. Вказала, що заінтересовані особи у даній справі - як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 жодних повідомлень про розгляд справи в суді першої інстанції не отримували та не писали заяву про розгляд даної справи без їх участі. При цьому, дійсність вказаної заяви судом першої інстанції не перевірена.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначила, що у даному випадку спір про право відсутній, оскільки скаржник не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 та спадщину після її відкриття не прийняв, а тому оскаржуваним рішенням не порушені права скаржника. Окрім того, ОСОБА_3 не спростовано встановлений судом факт проживання заявниці з померлим ОСОБА_4 . Також зазначила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції інша заінтересована особа - ОСОБА_3 особисто їй повідомляв, що не претендує на спадкове майно та при ній написав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У ході апеляційного розгляду адвокат Целуйко Є.В., яка діє від імені ОСОБА_3 , підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити та пояснила, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, заперечує подання заяви в суді першої інстанції. Посилається на те, що ОСОБА_3 заперечує факт сумісного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем. На теперішній час ОСОБА_3 подав позов про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини, вважає його право порушеним. Просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні заяви.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення та пояснила, що двадцять років проживала однією сім`єю із спадкодавцем, це доведено в судових засіданнях. ОСОБА_5 і ОСОБА_3 діти спадкодавця від першого шлюбу, їх зазначено в заяві як зацікавлених осіб, щоб вони були обізнані про зазначені обставини. Скаржник - син спадкодавця, однак із батьком не спілкувався, де він проживав не було відомо, тому в заяві про встановлення факту зазначено одну адресу із братом ОСОБА_6 , який мав передати ОСОБА_7 повідомлення. В суді першої інстанції надійшла заява з підписами обох братів, хто її підписав за ОСОБА_8 пояснити не може.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 2,4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, окрім іншого, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У відповідності до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до копій паспорта серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 та паспорта серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зареєстрована з 08.09.2006 року за однією адресою із ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 (а.с. 3-5).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.04.2019 року, виданого Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно.

Так, згідно копій свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 11.12.1996 року та договору дарування серії ААВ №746282 від 11.12.1996 року, ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11,12).

Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.12.2018 року, ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:001:0130 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Відповідно до копії довідки № 108 від 10.04.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_2 дійсно мешкала та вела спільне господарство разом зі своїм співмешканцем - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а також проводила його поховання за власний рахунок (а.с. 10).

25.06.2019 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Штогріної Н.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується копією заяви № 305 (а.с. 17).

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56631266 від 25.06.2019 року 25.06.2019 року приватним нотаріусом Штогріною Н.Л. після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 104/2019 (а.с. 16).

Допитані в суді першої інстанції свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_2 з 1998 року постійно проживала з ОСОБА_4 по день його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

На орган місцевого самоврядування законом покладено обов`язок подати заяву про визнання відумерлою, зокрема у разі у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом. Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, який спадкоємців не має, дає право заявнику на отримання спадщини після смерті спадкодавця як спадкоємцю четвертої черги. При цьому рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем може впливати на права та обов`язки органу місцевого самоврядування. Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 23 січня 2019 року (справа № 520/13695/17).

Між тим, суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону, не з`ясував, які наслідки породжує встановлення такого факту для інших осіб та не сприяв залученню до участі у справі осіб, на права та обов`язки яких впливає рішення суду.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спадщину у передбачений законом шестимісячний строк не прийняли. Згідно наданої в ході апеляційного розгляду копії ОСОБА_5 подав 06.10.2020 року позовну заяву про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відомостей про прийняття позовної заяви до провадження суду та результатів розгляду немає. Отже, відсутні докази того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є зацікавленими особами, оскільки немає відомостей про прийняття ними спадщини, а тому рішення про встановлення факту не впливає на права та обов`язки зазначених осіб. У разі задоволення позову ОСОБА_1 про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини, як спадкоємцю першої черги, відпадуть підстави для спадкування спадкоємцем четвертої черги.

Таким чином, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, зазначивши зацікавленими особами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які хоч і є синами спадкодавця, одна не реалізували своє право на спадкування, а отже не є особами, які прийняли спадщину та не можуть вважатися спадкоємцями, на чиї права впливає розгляд вимог, викладених у заяві ОСОБА_2 .

За таких обставин, за відсутності інших спадкоємців зацікавленою особою мав бути залучений орган територіальної громади, на території якої знаходиться спадкове нерухоме майно, оскільки саме для територіальної громади дане рішення суду може мати наслідки щодо визнання спадщини відумерлою.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців померлого, які прийняли спадщину, участь органу місцевого самоврядування у даній справі є обов`язковою.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, суд першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_2 без залучення до участі у справі органу територіальної громади в якості заінтересованої особи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Змінити суб`єктний склад учасників справи апеляційний суд на стадії апеляційного розгляду не має повноважень.

Враховуючи викладене, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню в зв`язку з неналежним суб`єктним складом.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Целуйко Євгенії Валеріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , - задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 26 жовтня 2020 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова