Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 Справа №607/29604/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 по день його смерті. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що з 01 серпня 2014 року почала спільно проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки в цьому не було потреби. В 2014 році, вони переїхали проживати у будинок ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , де вели господарство, спільно використовуючи власні кошти для проживання, утримання житла та його ремонту. Згодом, у зимовий період вони переїхали і проживали у квартирі заявника за адресою АДРЕСА_2 , до весняного періоду, а потім знову поверталися у будинковолодіння ОСОБА_3 На протязі 2014-2019 років, під час спільного проживання за спільні кошти святкували дня народження, ювілеї та родинні свята. За період спільного проживання ОСОБА_3 неодноразово перебував на лікуванні, а тому на його оздоровлення витрачалися спільні кошти на придбання медикаментів, проведення обстеження та лікування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, заявник здійснила його поховання, як дружина. На даний час, вона є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 , а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для спадкування спадкового майна, яке належало померлому.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Берегуляк Ф.Г. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Тернопільського міського відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1841.

Після його смерті першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №842/2019.

За життя покійний склав заповіт 23 березня 2015 року за реєстровим №263, посвідченою Середою І.А приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 08 червня 2015 року за реєстровим №675, згідно якого все своє майно померлий заповідав ОСОБА_1 . Вказаний заповіт згодом скасував своєю заявою від 08 червня 2015 року. Інших заповітів померлий за життя не складав.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші спадкоємці за законом та заповітом станом на день розгляду справи в суді до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Як вбачається із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2006 року, ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належала 1/2 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої ПП «Загребелля» від 28.01.2020 року № 50, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав за адресою АДРЕСА_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з ним проживала і зареєстрована громадянська дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно акту опиту свідків від 28.01.2020 р.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є похресницею померлого ОСОБА_3 , була в хороших стосунках із заявником та ОСОБА_3 . Знає ОСОБА_1 , яка була як дружина для його хресного, вони зустрічалися давно, але в серпні 2014 року почали жити разом. Пояснила, що ОСОБА_3 з ОСОБА_5 приходили до неї в гості, а вона приходила до них. Їй відомо, що ОСОБА_3 не був одружений, хворів, всі витрати на лікування, а потім і на похорон несла ОСОБА_1 . Про родичів ОСОБА_3 вона ніколи не чула і не бачила. Відомо, що взимку вони проживали у квартирі заявника по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 влітку у будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . Проживали як одна сім`я, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що його мати ОСОБА_1 з 2014 року проживала з ОСОБА_3 . Почали вони проживати за його рекомендацією, оскілки до цього часу довго зустрічалися, в липні 2014 року він йшов в АТО, а тому не хотів, щоби мати залишалася сама. Він вважав ОСОБА_3 своїм вітчимом, спілкувалися з ним про футбол, про автомобілі. Його мати, ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 вели спільне господарство, взимку вони проживали у квартирі заявника по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 влітку у будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає ОСОБА_3 з 80-их років, коли працювали разом. Потім спілкувалися лише час від часу. Коли ОСОБА_3 хворів, то в лікарні з ним було ОСОБА_1 , яка оплачувала лікування. На свята вони зажди були разом. Про родичів ОСОБА_3 вона ніколи не чула і не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , знає, що останні п`ять років ОСОБА_1 із ОСОБА_3 проживали разом, бачила ОСОБА_3 в квартирі, коли приходила в гості. Коли ОСОБА_3 знаходився в лікарні, ОСОБА_1 про нього піклувалася. На свята вони зажди були разом. Про родичів ОСОБА_3 вона ніколи не чула і не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 , з ним не був в дуже хороших відносинах, а тому не спілкувався. Час від часу бачив на подвір`ї ОСОБА_3 ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_3 хворів, то в лікарні з ним була ОСОБА_1 . Інших родичів ОСОБА_3 не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що останні п`ять років ОСОБА_1 із ОСОБА_3 проживали разом. Коли ОСОБА_3 хворів, то в лікарні з ним була ОСОБА_1 , яка оплачувала лікування. Він декілька разів на прохання ОСОБА_1 , підвозив ОСОБА_3 , до лікарні, з лікарні, допомагав на присадибній ділянці.

Також судом досліджено фотографії надані позивачкою, на яких зафіксовано спільне святкування свят ОСОБА_1 разом із померлим ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ).

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним.

В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Дослідивши надані докази показання свідків, довідку виданої ПП «Загребелля» від 28.01.2020 року, матеріали спадкової справи, суд приходить до переконання, що заявником доведено факт того що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проживали разом як одна сім`я постійно з серпня 2014 року до дня смерті ОСОБА_3 .

Встановлено, що на час розгляду справи в суді інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не зверталися, заповіту останній за життя не складав.

Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця ОСОБА_3 з 01 серпня 2014 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець четвертої черги за законом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серпня 2014 року по 11 листопада 2019 року.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України ст. 1258, 1264 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заінтересована особа Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 10 лютого 2020 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк