Справа №333/3055/19
Провадження №2/333/160/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи 1 Даргіля С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 15

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: страхове товариство «DOMINANTA», 00132, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, оф. 27

про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3 ) з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 ) про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 200 000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Так, вказаним вироком встановлено, що внаслідок порушення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху пішохід ОСОБА_4 отримав смертельні тілесні ушкодження. Отже, як вказує позивач, внаслідок ДТП загинула людина, яка повністю забезпечувала її матеріально. Також, внаслідок пережитого шоку погіршився психічний та психологічний стан позивача, були перенесені два інсульти, у зв`язку з чим, остання прикована до ліжка та не може себе обслуговувати. З цих підстав, ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Позивач в судові засідання жодного разу не з`явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали повністю, зазначили, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, була належним чином застрахована. А тому, на думку відповідача, звернення до останнього з відповідним позовом без отримання страхового відшкодування є безпідставним та передчасним. У зв`язку з чим, відповідач та його представник просили суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю. Представник третьої особи 1 надав суду пояснення, згідно з якими вказує, що враховуючи положення ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для стягнення моральної шкоди з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Оранта-Січ») не має оскільки виплата страхового відшкодування повинна здійснюватись страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача. Представник третьої особи 2 в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суд не повідомив. На адресу третьої особи 2, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом направлено судові повістки про виклик до суду. Разом з тим, направлені судом повістки про виклик до суду повернуті поштовим відділенням без вручення адресату у зв`язку з відсутністю останнього. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 року у кримінальній справі № 333/323/17 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Наведеним вище вироком судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 12.3. Правил дорожнього руху пішохід ОСОБА_4 отримав смертельні тілесні ушкодження. Вказаний вище вирок залишено без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.03.2019 р. в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначеного судом покарання. При цьому, вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 року у справі № 333/323/17 скасовано в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з свідоцтвом про смерть від 18.11.2016 р. серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, про що складено відповідний запис № 7948 (а.с. 12). Судом встановлено, що ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах цієї справи копією свідоцтва про укладення шлюбу від 25.12.1987 р. ОСОБА_3 заявлено вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн., завданої внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5). Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 ч. 2 наведеної вище статті ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Статтею 1168 ЦК України унормовано, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч. 1). Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2). Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , який керував автомобілем «SCANIA R124», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК «Домінанта» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.10.216 р. № АК/1420781 (а.с. 51), а напівпричіп «SHMITZ», д.р.н. НОМЕР_3 , застрахований в ПрАТ «СК Оранта-Січ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.03.216 р. № АЕ/7844426 (а.с. 52). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 наведеного вище Закону (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, життю потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин), страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю третьої особи. Відповідно до ст. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин), шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (п. 27.1.). Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п. 27.3). Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п. 27.4). Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та документи, визначені в п. 35.2. вказаної статті. Відповідно до ст. 36 вказаного вище Закону, страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З огляду на викладене, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Наведена вище правова позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. При розгляді справи по суті спору, судом прийнято до уваги положення п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача. Як встановлено вище матеріалами справи, автомобіль «SCANIA R124», д.р.н. НОМЕР_2 , був застрахований, на момент скоєння ДТП, у ПрАТ «СК «Домінанта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.10.216 р. № АК/1420781 (а.с. 51). Зміст наведеного вище полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів свідчить, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну, в т.ч. життю, становить 200 000 грн. На підставі викладеного, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, позивач, заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди до особи, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( ОСОБА_1 ), повинен довести в ході розгляду справи, що у страховика (ПрАТ «СК «Домінанта») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») або ж розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В той же час, як встановлено судом, в матеріалах цієї справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення ОСОБА_3 до страховика відповідача (ПрАТ «СК «Домінанта») із відповідною заявою про страхове відшкодування у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також прийняття ПрАТ «СК «Домінанта» вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування або ж про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі ст. 37 вказаного Закону. Позивач та її представник в судові засідання жодного разу не з`явились, жодних пояснень та доказів з приводу зазначеного вище до матеріалів справи не надали. У зв`язку з чим, керуючись ст. 53 ЦПК України, з метою повного, всебічного розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення за наслідками її розгляду, судом з власної ініціативи ухвалою від 09.09.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - страхове товариство «DOMINANTA» (00132, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, оф. 27). Разом з тим, представник СТ «DOMINANTA» також в судові засідання не з`явився, будь-яких пояснень з приводу предмету спору не надав. З огляду на викладене, суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування моральної шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. У зв`язку з чим, оскільки позивачем не доведено в ході розгляду справи, що у страховика (ПрАТ «СК «Домінанта») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») або ж розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 грн. у зв`язку з недоведеністю. Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.02.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова