справа № 462/5839/20
УХВАЛА

27 жовтня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №462/5839/20, виданого Залізничним районним судом м. Львова 08.10.2020 р. за заявою ЛКП «Сигнівка» солідарне стягнення заборгованості із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в розмірі 5702, 99 грн. Подану заяву обгрунтовує тим, що нарахований борг перед ЛКП «Сигнівка» є необгрунтованим та не відповідає дійсності. Також в заяві ОСОБА_1 просив стягнути із стягувача на його користь судовий збір в розмірі 105,10 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Крім цього, як вбачається із поданої заяви між сторонами виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Таким чином, заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Нормами Розділу ІІ («Наказне провадження») ЦПК України не врегульовано питання щодо розподілу судового збору при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, застосувавши аналогію закону, сплачений заявником судовий збір в розмірі 105,10 грн. підлягає стягненню з ЛКП «Сигнівка» на користь ОСОБА_1 (а.с.16).

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 08 жовтня 2020 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Сигнівка» заборгованості у розмірі 5702,99 грнта 210,20 грн. судового збору.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Сигнівка» на користь ОСОБА_1 105,10 грн. сплаченого судового збору.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Сигнівка» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію даної ухвали направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний