Справа № 643/2116/20
Провадження № 2-о/643/197/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Крівцова Д.А.,

присяжних - Шеховцова С.Ю., Царьової К.О.,

за участю секретаря Накеурі І.Р.,

заявника - представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - Волкової Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7», заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до протитуберкульозного диспансеру, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява про госпіталізацію ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний протитуберкульозний диспансер № 1» у примусовому порядку.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Крівцова Д.А. від 07.02.2020 року доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити представника (адвоката) Андросову В.Б., щодо якого буде розглядатись питання про госпіталізацію до протитуберкульозного закладу у примусовому порядку, та зобов`язано представника (адвоката) з`явитись в судове засідання, яке призначене на 10.02.2020 року на 10 год. 00 хв., до Московського районного суду м. Харкова.

В судове засідання 10.02.2020 року адвокат не з`явився. Від Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надійшов лист, згідно якого відмовлено в призначенні представника (адвоката) Андросову В.Б.

В судовому засіданні представник заявника повідомила суд, що ОСОБА_1 становить загрозу розповсюдження хвороби.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦПК України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.

Враховуючи пояснення представника заявника відносно того, що ОСОБА_1 становить загрозу розповсюдження хвороби, а також положення ч. 1 ст. 345 ЦПК України, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для особистої участі в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Вивішуючи питання щодо можливості подальшого розгляду справи за відсутності адвоката, суд керується таким.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань.

Таким чином, виходячи з положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, примусова госпіталізація особи до медичного закладу розцінюється як фактично таке ж саме позбавлення свободи, як і у випадку взяття особи під варту за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Як зазначено Конституційним Судом України, право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини. (абз. 3 п. 3.2. мотивувальної частини Рішення КСУ від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Стаття 5 Конвенції гарантує право на свободу та особисту недоторканість, яке є ключовим елементом захисту особи, найважливішим у «демократичному суспільстві», позбавлення якого дуже ймовірно матиме прямий і негативний вплив на користування багатьма іншими правами (рішення у справі «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» від 18 червня 1971 року).

Конституційний суд України в абз. 4 п.п. 2.3. мотивувальної частини Рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, вказав, що стаття 5 Конвенції, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи (пункт 30 рішення у справі "МакКей проти Сполученого Королівства" від 3 жовтня 2006 року).

Таким чином, в даній справі вирішуватиметься питання щодо одного з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини, яке є ключовим елементом захисту особи, найважливішим у «демократичному суспільстві».

За таких обставин розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника може призвести до порушення засад рівності та змагальності сторін, які є конституційними засадами судочинства (ст. 129 Конституцій України), а також до порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд, яке гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, суд враховує, що обов`язкова участь адвоката в даній справі прямо передбачена положеннями ч. 2 ст. 345 ЦПК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 345 ЦПК України, участь у розгляді справи представника особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію або про продовження строку примусової госпіталізації, є обов`язковою.

Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником може бути виключно адвокат.

При цьому суд враховує, що дана справа за будь-яких умов не може бути визнана малозначною, в якій допускається представництво осіб, які не є адвокатами, з наступних підстав.

Дана справа не відноситься до справ, які згідно ЦПК України визнаються малозначними в силу прямих вказівок закону, оскільки закон малозначність справ пов`язує із ціною позову, а відтак із справами, які розглядаються в порядку позовного провадження. Дана справа розглядається в порядку окремого провадження.

Крім того, враховуючи, що в даній справ вирішується питання про втручання в право особи на свободу та особисту недоторканість, а також значення цього права для існування людини, суд не може визнати вказану справу малозначною.

ОСОБА_1 є повнолітньою людиною, а відтак не може мати законних представників.

Враховуючи наведене та положення ч. 2 ст. 345 ЦПК України, участь адвоката в якості представника ОСОБА_1 в даній справі є обов`язковою.

Та обставина, що положеннями Закону України «Про безоплатну правову допомогу» не передбачено можливість участі адвоката за призначенням в такій категорії справ, не може, на переконання суду, бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на таку допомогу, з наступних підстав.

Як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, відсутність законодавчо закріпленого механізму реалізації прав особи, не може бути підставою для обмеження таких прав.

Суд враховує, що обов`язкова участь адвоката у розгляді вказаної справи прямо передбачена положеннями ч. 2 ст. 345 ЦПК України.

Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи обов`язкову участь адвоката в розгляді справи, завдання справедливого розгляду даної справи на засадах верховенства права, ту обставину, що в справі фактично вирішується питання про втручання в право особи на свободу та особисту недоторканість, яке гарантовано ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи, суд вважає за неможливе подальший розгляд справи в судовому засіданні 10.02.2020 року за відсутності адвоката.

Враховуючи наведене, суд, у складі головуючого судді та присяжних, вважає за необхідне повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 адвоката.

Керуючись ст. 60, 258-261, 345 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Доручити Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (м. Харків, м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 3 поверх) призначити представника (адвоката) Андросову Вячеславу Борисовичу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого буде розглядатись питання про госпіталізацію до протитуберкульозного закладу у примусовому порядку, та зобов`язати представника (адвоката) з`явитись в судове засідання, яке призначене на 12.02.2020 року на 12 год. 00 хв., до Московського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 38є, каб. 24.

Копію ухвали направити в Харківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов

Присяжні: С.Ю. Шеховцов

К.О. Царьова