Справа № 487/8377/19
Провадження № 2/487/775/20
28.07.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - Кузьменко В.В.,
секретаря - Рафальської Т.В.
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу помазан яни Валеріївни, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Горбурова Кирила Євгеновича про скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення статусу іпотекодавця на нового власника, -
Ухвалою суду від 15.11.2019 року відкрито провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір від 05 жовтня 2007 року, посвідчений нотаріально нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є., зареєстрований в Реєстрі за № 2606. 05 жовтня 2007 року нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. накладена заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення дії чи розірвання договору іпотеки, зареєстровано в Реєстрі за № 1043.
Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2007 року, що посвідчений нотаріально нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є., зареєстрований в Реєстрі за №2573.
ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, яку 10 листопада 2009р. рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва було задоволено. Виконавчий документ на сьогоднішній день боржником не виконано.
У зв`язку з укладанням договору купівлі - продажу прав вимоги та набуття ПАТ"Дельта Банк" прав нового кредитора та іпотекодержателя до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек внесення відповіді реєстраційні записи, яки були перенесені до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме:
- запис про обтяження у спеціальному розділі: 11049764; реєстраційний номер обтяження до 01.01.2013 року65788283; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 2606, виданий 05.10.2007 року, видавник: Горбуров К.Є., нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області; іпотекодержатель: АКІБ "УкрСиббанк", заборона №1043; відомості про суб`єкт обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .
ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержатель з дотриманням вимог діючого законодавства, виконав вимоги щодо реєстрації іпотеки та обтяження нерухомого майна.
Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 115327325 від 26.02.2018 року стало відомо, що:
- 04.09.2015 року рішенням за індексним номером 24173282 Державного реєстратора Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області Боєва П.Г. припинено іпотеку. Підставою для прийняття даного рішення визначено рішення №490/156/13-ц, видане 19 серпня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва, ОСОБА_4 ;
- 04.09.2013 року за індексним номером 24173614 Державного реєстратора Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області Боєва П.Г. припинено іпотеку. Підставою для прийняття даного рішення визначено рішення №490/156/13-ц, видане 19 серпня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва, ОСОБА_4 ;
- 18.09.2015 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 24545931 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. на підставі договору купівлі - продажу №716, виданим 18 вересня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Нікітіним Р.В зареєстровано запис про право власності №11230745 на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, за ОСОБА_1 .
Відповідно до відповіді Центрального районного суду м. Миколаєва за вихідним № 07-02/915/18 від 08.0.6.2018, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду в Центральному районному суді м. Миколаєва справи під номером 490/156/13-ц не зареєстровано.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. (частини перша статті 598 ЦК України).
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»).
Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).
У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).
Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об`єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 вищезазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.
За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, оскільки відпала підстава виключення цього запису.
Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.
Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Відтак ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумкції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.
Такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові від 27 травня 2015 по справі № 6-332цс15. «Отже, суд дійшов правильного висновку щодо збереження обтяження майна іпотекою внаслідок скасування рішення суду про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на Особу відповідно до ст.23 закону «Про іпотеку» статусу іпотекодавця за іпотечним договором, урахувавши, що до неї перейшло право власності на квартиру, яка є складовою частиною будинку - предмета іпотеки».
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що позивач довів порушення його прав за захистом яких мало місце звернення до суду.
Таким чином, позовні вимоги визнаються судом законними та обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу помазан яни Валеріївни, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Горбурова Кирила Євгеновича про скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення статусу іпотекодавця на нового власника - задовольнити.
Скасувати запис (індексний номер рішення 24173282, дата державної реєстрації 04.09.2015 року) про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 11049577 від 05.10.2007 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Скасувати запис (індексний номер рішення 24173614, дата державної реєстрації 04.09.2015 року) про припинення обтяження (номер запису про обтяження 11049764 від 05.10.2007 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Поширити статус іпотекодавця за Договором іпотеки від 05 жовтня 2007 року, посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстрований в Реєстрі за № 2606 на ОСОБА_1
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Кузьменко