Пр.№2-о/155/88/20
Справа № 155/1340/20
Рішення

Іменем України

22 жовтня 2020 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Смолявська сільська рада Горохівського району Волинської області,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дідом; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002188, який виданий на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свою заяву тим, що він є спадкоємцем свого діда, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками заявника є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження ОСОБА_5 її батька було вказано як ОСОБА_2 . Через вказану розбіжність в написанні по батькові спадкодавця, заявник не може довести своїх з ним родинних відносин та успадкувати належне йому майно.

Крім того, під час огляду документів виявилось, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002188 видано на ім`я ОСОБА_2 , хоча правильно по батькові « ОСОБА_6 ». Дана помилка в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявника можливості успадкувати земельну ділянку на підставі вказаного вище державного акта.

Заявник в письмовій заяві просить розгляд справи провести в його відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Представник Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві сільський голова заяву визнає, просить справу розглядати без представника сільської ради.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61637864 від 11.09.2020, після смерті ОСОБА_2 зареєстровано спадкову справу.

Довідкою Смолявської сільської ради від 14.09.2020 №443 стверджується, що ОСОБА_2 27.01.2010 посвідчувався заповіт. Єдиними спадкоємцями за заповітом є онуки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, 22.07.1978 укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , останній присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

З свідоцтва про народження матері заявника, ОСОБА_8 видно, що ім`я її батька зазначено: « ОСОБА_2 ».

Суд вважає, що у зазначеному вище свідоцтві про народження помилково зазначено по батькові спадкодавця « ОСОБА_10 », оскільки в інших документах - свідоцтві про смерть, витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідці сільської ради, - по батькові спадкодавця зазначають « ОСОБА_6 ».

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №002188, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2.11 га.

У заповіті від 27.01.2010, який посвідчено секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №02, ОСОБА_2 вказану вище земельну ділянку заповів своєму онукові, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана вище розбіжність в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявника можливості надати державний акт до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Оскільки у заповіті та державному акті зазначається аналогічна земельна ділянка, у заповіті по батькові спадкодавця вірно зазначено « ОСОБА_6 », суд дійшов висновку про належність спадкодавцю ОСОБА_2 вказаного вище державного акта.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 18, 315-319 ЦПК України, --

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1 .

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002188, який виданий на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.10.2020.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук