Провадження № 2-з/686/190/20
УХВАЛА

13 жовтня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

секретарі судового засідання Кшановській Є.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 за ордером Мілашевського Максима Геннадійовича про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа № 686/25314/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Одночано позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0991 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:004:0281, а також на житловий будинок АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовується тим, що з 2005 року позивач проживала з відповідачем однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а також спільно займались підприємницькою діяльністю.

28 лютого 2008 року зареєстровано шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 235.

Від шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2015 р. шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем розірвано, в рішенні зазначено, що разом не проживаємо з 04 вересня 2015 року.

27 квітня 2007 року за рахунок спільних коштів на підставі договору купівлі- продажу було придбано земельну ділянку із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка була придбана для будівництва житлового будинку.

В 2010 році разом із відповідачем було розпочато будівництво житлового будинку.

31 серпня 2012 року отримано технічний паспорт на житловий будинок та 09.11.2012 року зареєстровано право власності на підставі рішення №4 від 02.10.2012 року.

Крім, придбання земельної ділянки та побудови житлового будинку за час шлюбу придбано транспортні засоби та створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Віва Мілк» , яку створено 28.03.2014 року.

Частка відповідача у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Віва Мілк» складає 700 000 грн.

17 квітня 2013 року за рахунок кредитних коштів придбано автомобіль «Subaru Forester» 2013 року випуску. Відповідно до кредитного договору №13/85/2013/ро отримано 200 000 грн.

15 квітня 2015 року у зв`язку з погашенням отриманих кредитних коштів від ПАТ АБ «Укргазбанк» отримано довідку про виконання зобов`язання в повному обсязі.

Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у користуванні відповідача. В подальшому, що було підтверджено відповіддю на адвокатський запит,стало відомо, що відповідач автомобіль 20.08.2016 року відчужив без будь якого повідомлення та сплати половини вартості з його продажу.

Крім цього, відповідач без відома відчужив придбаний під час шлюбу автомобіль марки «Hyundai HD65», 2006 року випуску, який було перереєстровано на іншу особу 10.09.2015 року.

На час розгляду справи відповідач користується ще одним спільно придбаним автомобілем марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В збудованому житловому будинку в якому проживали до розірвання шлюбу проживає відповідач зі своєю новоствореною сім`єю. Після фактичного припинення шлюбу, відповідач не надає можливості в ньому проживати та не надає ключі від будинку і хвіртки двору.

Після розірвання шлюбу, відповідач пообіцяв сплатити половину вартості житлового будинку, частку від статутного капіталу, а також компенсацію за половину вартості автомобілів, оскільки не має водійського посвідчення і не зможу користуватись транспортними засобами.

Автомобілі «Subaru Forester» 2013 року випуску та «Hyundai HD65», 2006 року випуску придбані під час перебування у шлюбі, а тому являється спільною сумісною власністю, і кожна зі сторін має рівні права на них, що стосується автомобіля «Opel Vivaro», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 він є неподільною річчю.

Вартість даного автомобіля відповідно до бюлетня автотоварознавця становить 165 640грн., середня ринкова вартість автомобіля «Hyundai HD65», 2006 року випуску становить 209 535 грн. Вартість автомобіля «Subaru Forester» 2013 року випуску становить 200 000 грн.

У зв`язку із чим просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 з 01.01.2005 року по 28 лютого 2008 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами загальною площею 291,8 кв.м., з них житлової 114,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 782 486 грн.; земельну ділянку площею 0,0991 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:004:0281 вартістю 163 539 грн.; статутний фонд в розмірі 700 000 гривень Товариства з обмеженою відповідальністю «Віва Мілк» ; автомобілі Subaru Forester», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 ; «Hyundai HD65», 2006 року випуску, «Opel Vivaro», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Поділити спільне сумісне майно подружжя - житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами загальною площею 291,8 кв.м., з них житлової 114,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1 / 2 частки даного житлового будинку.

Поділити спільне сумісне майно подружжя - земельну ділянку площею 0,0991 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:004:0281 та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1 / 2 частки земельної ділянки.

Виділити ОСОБА_2 автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 165 640 грн., припинивши право спільної сумісної власності на нього ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію однієї другої частини вартості автомобіля марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 82 820 грн. та автомобілів марки Subaru Forester», 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 та «Hyundai HD65», 2006 року випуску в сумі 204 767, 5 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 350 000 грн. грошової компенсації половини вартості внеску до статутного фонду Товариство з обмеженою відповідальністю «Віва Мілк» .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ч.3 ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, зважаючи на викладені у позові та заяві про забезпечення позову обставини погоджується із позивачем щодо необхідності забезпечення позову, а тому вважає за необхідне застосувати такий вид забезпечення позову, як арешт на квартиру які є предметом спору, оскільки він буде співмірним із заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 за ордером Мілашевського Максима Геннадійовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0991 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:004:0281, а також на житловий будинок АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвалине зупиняєїї виконання.

Копію ухвали для виконання направити Управлінню державної реєстрації Хмельницької міської ради ( 29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: С. Стефанишин