МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"21" жовтня 2020 р. Справа № 672/709/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.09.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків позовної заяви - не більше 3 (три) дні з моменту отримання копії вищезгаданої ухвали суду. Також судом було встановлено спосіб усунення недоліків, а саме шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з урахуванням викладених вище зауважень, поданням належним чином засвідчених доказів.

Копію вищевказаної ухвали суду позивач отримав 05.10.2020 року та у встановлений судом строк, позивач поштовим відправленням №7411, яке здане до відділення поштового зв`язку 08.10.2020 року, направив до суду заяву про усунення недоліків, нову редакцію позовної заяви з додатками, які надійшли до суду 16.10.2020 року.

Вважаю, що вказані судом в ухвалі від 08.09.2020 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 , були усунуті лише частково, а саме:

1. На виконання пункту 1 ухвали суду від 08.09.2020 року та вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач в новій редакції позовної заяви уточнив свої позовні вимоги. Таким чином, приходжу до висновку, що в цій частині недоліки позовної заяви усунуті.

2. У пункті 2 ухвали суду від 08.09.2020 року було вказано, що у порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначаючи докази, що підтверджують вказані обставини, посилається зокрема на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/1471/17 від 11.12.2017 року, яке залине без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 08.02.2018 року за участю тих же сторін, поряд з тим не додає його до позову. У пункті 3 ухвали суду від 08.09.2020 року було вказано, що у порушення ч. 5 ст. 177 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України, додана до позовної заяви копія рішення Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/1130/19 від 16.01.2020 року, яке залине без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 13.04.2020 року за участю тих же сторін, не засвідчена в установленому законом порядку. Позивачу було роз`яснено, що усунути вказані недоліки слід шляхом подання належним чином засвідчених доказів. Та вказано, що відповідно до вимог розділу ХІ «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814, копія судового рішення має бути: прошита, пронумерована, з зазначенням дата набрання рішенням чинності, засвідчена та скріплена відповідною печаткою суду. Проте, позивач подав до суду копії вказаних рішень суду засвідчених власним підписом позивача, а не у спосіб вказаний вище. Крім того, у позивача, як сторони у справі за вказаними рішеннями суду, не було ніяких перешкод в отриманні їх належним чином засвідчених копій. Таким чином, приходжу до висновку, що в цій частині, а саме пункти 2 та 3 ухвали суду від 08.09.2020 року, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.

Таким чином недоліки позовної заяви згідно ухвали суду від 08.09.2020 року усунуті лише частково.

Додатково слід зазначити, що в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир