Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/56/20

Номер провадження: 2/511/147/20

13 жовтня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участю секретаря судового засідання Жураковська К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», представник позивача: Балашов Олексій Володимирович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2020 року представник Акціонерного товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» Балашов О.В. звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 27.12.2007 року уклали кредитний договорі ODR0GA00000633. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 78500,00 Доларів США на термін до 27.12.2017 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 78500,00 Доларів США. В порушення умов кредитного Договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 09.12.2019 року має заборгованість 481513,31 Доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 65735,10 Доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 33002,38 Доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 13160,00 Доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 369615,83 Доларів США. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 33002,38 Доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором ODR0GA00000633 між АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд: стягнути солідарно з Відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 33002,38 Доларів США, що за курсу 23,72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2019 року, що складає 782816,45 грн. станом на 09.12.2019 року за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27.12.2007 року, яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом 33002,38 доларів США. Стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в розмірі 11742,25 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання по справі. (а.с.40-42)

18.03.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панчошенко О.С. про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, для необхідності подання заперечень на відповідь на відзив та додаткових доказів. (а.с.77-78)

18.03.2020 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панчошенко С.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ « ПриватБанк» в повному обсязі. Зазначений відзив мотивовано тим, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України було змінено строк повернення позики та інших відповідних платежів по кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27.12.2007 року, шляхом направлення ОСОБА_1 відповідного повідомлення за № від 27.08.2010 року, яке було отримано нею у вересні 2010 року, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» змінило строк виконання основного зобов`язання і вимагало повернути суму кредиту по вищевказаному кредитному договору в тижневий термін з дати отримання повідомлення Банку. Остаточне переривання строку давності за вимогами позивача до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором відбулось 26.04.2012 року при повторному зверненні АТ КБ «ПриватБанк» до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27.12.2007 року, у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 , належних на час розгляду позову ОСОБА_3 . Також відповідачка ОСОБА_1 вважає, що позивач не мав права нараховувати комісію за кредитним договором, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки Банк не мав права встановлювати у вищевказаному кредитному договорі винагороду за резервування грошових коштів, тобто фактично за видачу кредитних ресурсів та за дії, які Банк вчиняє на власну користь. Що стосується договору поруки, укладеного з ОСОБА_2 , відповідачка зазначила, що оскільки строк дії поруки становить 5 років з моменту зміни строку основного зобов`язання то строк дії поруки закінчився. (а.с.89-97)

Ухвалою суду від 18.03.2020 року підготовче провадження по справі продовжено на 30 днів для належної підготовки справи для розгляду по суті. (а.с.149-150)

19.03.2020 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності до позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». (а.с.154-160)

30.03.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про необхідність витребування з канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області цивільної справи №2-339/2011 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та цивільної справи №2-534/2012 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вищевказане клопотання мотивоване тим, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин вищевказаної цивільної справи необхідним є оглянути їх в судовому засіданні.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панчошенко С.О. про витребування доказів задоволено, від канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області витребувано для огляду в судовому засіданні цивільну справу №2-339/2011 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та цивільну справу №2-534/2012 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

23.04.2020 року на адресу суду від представника позивача адвоката Єрмолова Є.М. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. (а.с.223-226)

05.05.2020 року на адресу суду від представника позивача адвоката Єрмолова Є.М. надійшов відзив на заяву про застосування строку позовної давності, відповідно до якої він зазначив, що обставини на які відповідач посилається в своєму запереченні не відповідають дійсності, строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду, а отже позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. (а.с.234-236)

20.05.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення, відповідно до яких вона просила суд відхилити пояснення, міркування і аргументи наведені АТ КБ «ПриватБанк» у відповіді на відзив та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (Т. 2, а.с.1-10)

06.07.2020 року на адресу суду від представника позивача адвоката Єрмолова Є.М. надійшли пояснення, відповідно до яких представник позивача адвокат Єрмолаєв Є.М. повторно зазначив про необхідність задоволення позовних вимоги позивача.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.07.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (Т.2 а.с.74-76)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панчошенко С.О. в судове засідання, призначене на 15.09.2020 року з`явився, підтримав надані раніше відзив та заперечення, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала на адресу суду заяву про необхідність розгляду справи за її відсутності та відмовити у задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» на підставі наданих раніше відомостей.

В судове засідання, призначене на 13.10.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панчошенко С.О. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4 , врахувавши письмові пояснення представника позивача адвоката Єрмолова Є.М., на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 27.12.2007 року уклали кредитний договір ODR0GA00000633. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 78500,00 Доларів США на термін до 27.12.2017 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. (а.с.16)

Додатково, в забезпечення виконання зобов`язання за Договором ODR0GA00000633 від 27.12.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договорі поруки № ODR0GA00000633/2 від 27.12.2007 року.

Відповідно до вищевказаного договору поруки ОСОБА_2 (поручитель) повинен відповідати перед кредитором АТ КБ «ПриватБанк» за виконання зобов`язань за Кредитним договором, в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання вимоги. (а.с.16)

На обґрунтування суми стягнення АТ КБ «Приватбанк» разом із вищевказаною позовною заявою до суду подано розрахунок заборгованості, відповідно до якого у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по перед Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» по кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року станом на 09 грудня 2019 року наявна заборгованість в сумі 481531,31 (Долар США), яка складається з наступного :

-65735,10 (Долар США) заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

-33002,38 (Долар США) заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-13160,00 (Долар США) заборгованість по комісії за користування кредитом;

-396615,83 (Долар США) пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Однак, позивач на свій розсуд, вирішив вимагати від боржника лише заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 33002,38 (Долар США).

Суд, за клопотанням представника відповідача, дослідив матеріали цивільної справи №2-339/2011 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та цивільної справи №2-534/2012 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів цивільної справи №2-339/2011 встановлено, що 17 січня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року, у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 , належних на час розгляду даного позову ОСОБА_3 .

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2011 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.11.2011 року було скасовано, ухвалене нове рішення,, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.

З матеріалів цивільної справи - №2-534/2012 встановлено, що 26 квітня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» повторно звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року, у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 , належних на час розгляду даного позову ОСОБА_3 .

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2013 року скасовано, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.01.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеці, виселення ОСОБА_5 , стягнення судового збору, зняття з реєстрації залишено без змін.

Відповідно до листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27.08.2010 року №, яке було отримано ОСОБА_1 в вересні 2010 року, вбачається, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року, Банк вимагає повернути повну кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін, на підставі ст. 1050 ЦК України.

В лютому місяці 2012 року АТ КБ «Приватбанк» на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було направлено повторне повідомлення за № 30.1.0.0/2 від 24 лютого 2012 року, яке було отримано в березні місяці 2012 року, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» змінив строк виконання основного зобов`язання і вимагав від боржників повернути суму кредиту по вищезазначеному кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеного між ними в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тридцятиденний термін з дати отримання цього повідомлення.

Слід зазначити, що остання оплата заборгованості по кредиту від ОСОБА_1 була 25.03.2010 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

У відповідності до положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що остаточне переривання строку давності за вимогами позивача до ОСОБА_1 за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року відбулося 26 квітня 2012 року при повторному зверненні АТ КБ «Приватбанк» до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між мною та АТ КБ «Приватбанк» кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року, у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1 , належних на час розгляду даного позову ОСОБА_3 .

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року справа № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), в якому Верховний Суд звернув увагу, що позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення.

Позов у даній цивільній справі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року в сумі 33002,38 Доларів США, що станом на 09 грудня 2019 року еквівалентно - 782816,45 грн., поданий позивачем до Роздільнянського районного суду Одеської області 13 січня 2020 року.

Термін позовної давності вищевказаному по кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеному між мною та АТ КБ «Приватбанк» встановлено у п. 4.5. даного договору тривалістю 5 років.

Враховуючи правову позицію, викладену у постанові ВСУ від 23 травня 2018 року у справі № 61-6927св18, після переривання строку позовної давності АТ КБ «Приватбанк» мало право звернутись із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року в межах п`ятирічного строку позовної давності з моменту його переривання , тобто з 26 квітня 2012 року до 26 квітня 2017 року, однак вказаний позов поданий до відповідачів після спливу цього строку, тобто АТ КБ «Приватбанк» пропущено строк позовної давності для звернення до відповідачів із вищевказаним позовом, тому відповідач ОСОБА_1 по даній цивільній справі № 511/56/20 18 березня 2020 року подала відповідну заяву про застосування позовної давності до позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України: «4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). від 23 жовтня 2019 року по справі № 446/1022/14-ц (провадження№ 61-11444св18).

Відносно позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» по даній цивільній справі про стягнення з відповідачів заборгованості по відсоткам за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» в сумі 33002,38 Доларів США, що станом на 09 грудня 2019 року еквівалентно - 782816,45 грн., слід зазначити, що зміна банком строку виконання основного зобов`язання шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, тягне припинення як необхідності сплати боржником чергових платежів, так і припиняє нарахування процентів і пені.

Відповідний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), де Велика Палата відступила від висновків Верховного Суду України з цього приводу, вказавши, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Враховуючи зміну АТ КБ «Приватбанк» строку виконання ОСОБА_1 основного зобов`язання за укладеним між сторонами кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а саме: направлення ОСОБА_1 відповідного повідомлення за № від 27 серпня 2010 року, яке отримано ОСОБА_1 у вересні місяці 2010 року, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» змінило строк виконання основного зобов`язання і вимагає повернути суму кредиту по вищезазначеному кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеному між сторонами в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати отримання цього повідомлення, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» по даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по відсоткам за вищевказаним кредитним договором в сумі 33002,38 Доларів США, що станом на 09 грудня 2019 року еквівалентно - 782816,45 грн. задоволенню не підлягають.

Також, суд звертає увагу, що положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, якими передбачено, що проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами не було досягнуто домовленості про порядок нарахування процентів поза межами строку кредитування, після реалізації банком права на дострокове повернення кредиту.

В такому випадку кредитор (банк) має право на отримання компенсаційних виплат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не вигляді стягнення процентів.

У вищевказаній цивільній справі, позивач не заявляв вимог щодо стягнення з відповідача коштів, передбачених ст. 625 ЦК України.

Що стосується заперечень представника відповідача ОСОБА_6 щодо неправомірності нарахування відповідачам комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між мною та АТ КБ «Приватбанк» в сумі 13160,00 (Долар США), суд зазначає, що вимога про стягнення комісії з відповідача позивачем не заявлялась.

Крім того, в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» 27 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір поруки № № ODR0GA00000633/2.

Відповідно до п.16 договору поруки укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , він надав поруку перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.12 договору поруки укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , порука по даному договору припиняється після спливу 5 років з моменту настання строку повернення кредиту за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» 27 грудня 2007 року.

Керуючись ч.2 ст. 1050 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» змінив строк повернення позики та інших відповідних платежів по кредитному договору № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» 27 грудня 2007 року, направивши відповідне повідомлення за № № від 27 серпня 2010 року, АТ КБ «Приватбанк» мало право звернутись до поручителя - ОСОБА_2 із позовною заявою про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним кредитним договором на протязі 5 років з моменту зміни на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання.

Однак АТ КБ «Приватбанк» звернулось із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року в сумі 33002,38 Доларів США, що станом на 09 грудня 2019 року еквівалентно - 782816,45 грн., 13 січня 2020 року, тобто із пропуском п`ятирічного строку (строку дії поруки).

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України: «4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки».

Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України п`ятирічний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред`явлення вимоги» та «пред`явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя (відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 6-53 цс14 та від 6 вересня 2017 року у справі № 6-623 цс 17).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що право позивача на повернення заборгованості за кредитним договором № ODR0GA00000633 від 27 грудня 2007 року у вигляді відсотків за користування кредитом, нарахованих до зміни позивачем на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання порушено, однак з зазначеним позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позивач звернувся лише в січні 2020 року, тобто з пропуском позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. В подальшому позивач мав право на стягнення з відповідачів відсотків в порядку ст.625 ЦК, але такої підстави позову не вказав і вимоги не заявив, тому в частині задоволення позову про стягнення відсотків за користування кредитом після зміни позивачем строку виконання основного зобов`язання слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог. Що стосується заявлених позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 , то в їх задоволенні слід відмовити у зв`язку з припиненням договору поруки.

На підставі ст. ст. 526,549, 551,616, 1048-1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,18,19,48,76- 81,95,211, 223, 247,258-259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», представник позивача: Балашов Олексій Володимирович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 23.10.2020 року.

Суддя І. В. Бобровська