Номер провадження: 22-ц/813/3582/20
Номер справи місцевого суду: 500/4813/18
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2019 року у складі судді Адамова А.С.,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви і довічно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія, розмір якої складає 1373 грн. Вона не має свого житла, разом з подругою вона винаймає приміщення. Практично всю свою пенсію вона витрачає на оплату житла та комунальних послуг. Син надавати допомогу в змозі.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2019 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд хибно вважав, що позивачка не довела факту потреби у матеріальній допомозі, хоча позивачка знаходиться у скрутному становищі. Заборгованість по сплаті аліментів було виконано у повному обсязі шляхом звернення стягнення на житло, в результаті чого позивачка залишилася без житла. Матеріали справи не містять доказів ухилення від виконання батьківських обов`язків. Покази свідків (працівників служби по справам дітей) є лише припущеннями. Позивачка від виконання батьківських обов`язків не ухилялася, дитина до 12 років проживала з нею. Син взмозі надавати матеріальну допомогу, про що свідчить навчання на контракті, покупка двох автомобілів, представництво його інтересів здійснював адвокат на платній основі.

Відповідач в судове засідання призначене на 06.10.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи, що справа знаходиться на розгляді у суді тривалий час, відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи, його явка визнавалася обов`язковою, однак відповідач своїм право щодо участі у судовому засіданні не скористався, суд вирішив розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого у подружжя народився син ОСОБА_2 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.1997 шлюб між подружжям було розірвано, дитина залишилася проживати з батьком.

29.03.2005 рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2

07.12.2012 заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по аліментам та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 27356,71 грн.

Відповідно до листа Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС від 07.06.2018 вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів виконано шляхом передачі у власність стягувача ОСОБА_3 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з листом Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС від 13.06.2018 на підставі зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргів в тому числі боргу зі сплати аліментів на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 у 2013 році звернуто стягнення та реалізовано вказаний будинок.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту потреби у матеріальній допомозі, з огляду на що у відповідача й не виник обов`язок утримувати ОСОБА_1 , тому відсутня необхідність у висновку суду про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків та відповідно у звільненні судом позивача від обов`язку утримувати матір.

З вказаними висновками апеляційний суд не погоджується в повній мірі з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав- непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 є непрацездатною та отримує пенсію, розмір якої з серпня 2018 року становить 1435 грн., будь-яких інших доходів позивачка не має. В шлюбі не перебуває, інших дітей не має.

В процесі примусового виконання рішення суду про стягнення з позивачки аліментів, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на Ѕ квартири та на будинок, що належали позивачці. Наразі власне житлу у позивачки відсутнє.

Отже, висновок суду про не доведеність позивачкою потреби в матеріальній допомозі є передчасним.

Водночас відповідно до частини першої статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Тлумачення статті 204 СК України свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: а)непрацездатність матері, батька; б)потребу матері, батька в матеріальній допомозі; в)ухилення матері, батька від виконання батьківських обов`язків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Обов`язки батьків врегулювано главою 13 СК України.

Відповідно до частин 2-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Отже, поняття виконання батьківських обов`язків передбачає крім матеріального забезпечення також виховання дитини, що включає в себе забезпечення батьками її духовного та морального розвитку.

Відповідач в своїх письмових поясненнях вказав про те, що мати ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, вживала спиртні напої, була весь час безробітною, притягалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, відповідач фактично все дитинство проживав з батьком, мати від сплати аліментів ухилялася.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 з 12 років проживав разом з батьком окремо від матері, спілкування між дитиною та матір`ю було відсутнє. Участі у вихованні дитини позивачка не приймала, що не заперечувалося останньою.

Відповідно до повідомлення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 08.01.2019, позивачка ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, що надає підстави вважати доводи відповідача обґрунтованими.

Аліменти на утримання дитини позивачкою в добровільному порядку не сплачувалися, борг зі сплати аліментів було стягнуто в порядку виконавчого провадження.

Та обставина, що позивачкою фактично сплачені аліменти на дитину не може свідчити про належне виконання нею своїх материнських обов`язків, так як аліменти в добровільному порядку не сплачувалися, борг зі сплати аліментів стягнуто у примусовому порядку після досягнення відповідачем повноліття. Наявні в матеріалах справи судові рішення та листи виконавчої служби лише підтверджують факт ухилення позивачки від виконання покладених на неї материнських обов`язків.

Крім того, аліменти є матеріальною складовою утримання дитини батьками, в аспекті духовного та морального виховання сина позивачка участі не приймала.

Доказів того, що у позивачки існували непереборні обставини та була відсутня можливість виконувати покладені на неї материнські обов`язки, матеріали справи не місять.

Отже, встановивши, що позивачка від виконання покладених на неї материнських обов`язків ухилялась, обов`язок щодо утримання матері у відповідача не виникає, у зв`язку з чим вимоги про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері задоволенню не підлягають.

За таких обставин з наведених мотивів, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду зміні, висновок суду першої інстанції про те, що позивачка не потребує матеріальної допомоги підлягає виключенню. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2019 року змінити, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 15.10.2020.

Головуючий:

Судді: