Провадження 2/127/3668/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №127/22271/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення права на утримання, стягнення аліментів та пені за невиплачені аліменти, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення права на утримання, стягнення аліментів та пені за невиплачені аліменти.

Разом з цим, позивач своєю заявою з метою забезпечення вказаного вище позову просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , до вирішення справи по суті.

Заява мотивована тим, що Центральним ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) здійснюється виконавче провадження №61569459 щодо примусового виконання виконавчого листа №127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2019 р.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2020 р. у справі №127/30529/18 вирішено негайно відібрати у ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути дитину матері ОСОБА_1 . Рішення про відібрання дитини та повернення її матері підлягає негайному виконанню. Відповідно до акту державного виконавця від 19.09.2020 р. в рамках виконавчого провадження №62604161 було виконано зазначене вище рішення суду та відібрано у ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто дитину матері ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження житлових умов від 23.09.2020 р. встановлено, що ОСОБА_1 проживає у своїй квартирі разом із своїми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Для дітей створені усі умови для проживання. Діти перебувають на утриманні матері ОСОБА_1 .

У позовній заяві ОСОБА_1 просить припинити право на утримання з примусового виконання виконавчого лисі №127/21251/18, отже, предметом даного спору є оскарження виконавчого документа, на підставі якого виконавцем здійснюються виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №127/21251/18. Підстави для продовження виконання оспорюються заявником в судовому порядку саме з тих підстав, що малолітній син ОСОБА_6 з 19.09.2020 р. почав проживати із матір`ю внаслідок примусового відібрання дитини за рішенням суду у ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що Центральним ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) продовжується стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 та нараховується заборгованість, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення та відчуження належного позивачу майна і коштів, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у даній справі, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути ускладнено, чи стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог, або сприяють збереженню існуючого між сторонами положення до набрання законної сили судовим рішенням.

Вирішуючи заяву суд виходить з того, що предметом позову, який подано ОСОБА_1 до суду, зокрема, є припинення права на утримання на підставі виконавчого листа №127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2017 року народження у розмірі ј від усіх видів доходів та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2017 року народження в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 09.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/21251/18 від 08 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини від усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі зустрічної позовної заяви, а саме з 29.01.2019. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шумер О.В. від 17.03.2020 рокупо виконавчому провадженню №61569459 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №127/21251/18, виданого 21.01.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області та направлено для виконання за місцем роботи ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2020 року по справі №127/30529/18 вирішено негайно відібрати у ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути дитину матері ОСОБА_1 . Рішення про відібрання дитини та повернення її матері підлягає негайному виконанню.

Відповідно до акту державного виконавця від 19.09.2020 року, було виконано зазначене вище рішення суду та відібрано у ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто дитину матері ОСОБА_1 .

З наданого позивачем акта обстеження житлових умов від 23.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Для дітей створені усі умови для навчання і виховання.

Верховний Суд неодноразово в усталеній практиці наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

При розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При вирішенні даної заяви про забезпечення позову суд також враховує вимоги ч. 2 ст. 445 ЦПК України, відповідно до якої у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Таким чином, враховуючи предмет і зміст заявленого позову та надані докази, зокрема, що наявне рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2017 року народження, однак станом на день звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, дитина сторін ОСОБА_3 , 2017 року народження проживає разом із позивачем ОСОБА_1 і у зв`язку з цим ОСОБА_1 пред`явлено позов про припинення стягнення з неї аліментів та стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_6 з ОСОБА_2 , наявність триваючих судових спорів між сторонами щодо визначення місця проживання дітей сторін, а також вимоги ч. 2 ст. 445 ЦПК України та ч. 1 ст. 179 СК України, суд вважає, що необхідно зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментівна користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2019 р., який перебуває на виконанні у головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шумер О.В., виконавче провадження №61569459, до вирішення по суті справи №127/22271/20.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №127/22271/20 - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №127/21251/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментівна користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2019 р., який перебуває на виконанні у головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шумер О.В., виконавче провадження №61569459, до вирішення справи №127/22271/20 по суті.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та головному державному виконавцю Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шумер О.В. для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана сторонами протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: