Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1265/20

16 грудня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Гандзюк І.Р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом. 29.05.2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Кузнецової Н.М. із заявою про прийняття спадщини і в цей же день була заведена спадкова справа. Відповідач ОСОБА_2 є її дочкою, яка зареєстрована у спірному будинку, а тому нотаріус зарахувала її до числа спадкодавців за законом, які прийняли спадщину. Разом з тим, відповідач фактично проживає за кордоном, із заявою про прийняття спадщини не зверталася та будь-яких прав на спадкове майно не заявляє. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину не має. Однак, 28.05.2020 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на майно. Крім того зазначає, що згідно даних інвентаризації, проведеної 02.03.1958 року власником будинку АДРЕСА_1 була тітка її чоловіка, з якою він постійно проживав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , які теж проживали в цьому будинку. Таким чином, її чоловік залишився єдиним спадкодавцем, який вступив в управління спадковим майном і в такий спосіб прийняв спадщину згідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Згідно рішення Делятинської селищної ради від 22.06.2007 року №384-11/2007 «Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_3 » її чоловіку передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,15 га, що в свою чергу, підтверджує належність будинку чоловікові. На її замовлення інженер з інвентаризації майна ОСОБА_7 26.06.2020 року виготовив технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Акт обстеження матеріально-побутовий умов сім`ї, складений депутатом Делятинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області від 05.06.2020 року засвідчує той факт, що вона проживає у будинку АДРЕСА_1 .

Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за нею, право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гандзюк І.Р. позов позивача підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, який просила задоволити.

Представник відповідача Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, натомість за підписом селищного голови Б.Клим`юка на адресу суду поступила заява, в якій просили справу слухати у відсутності їхнього представника. Позовну заяву визнали в повному обсязі і не заперечили проти її задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, натомість від неї поступила заява, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила визнати за її матір`ю право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Справу просила слухати за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Рахів, Закарпатської області (а.с.5).

24.03.1990 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 у відділі ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис №37, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу і у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.11.2019 року виконкомом Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.9).

З`ясовано також, що позивач ОСОБА_1 після смерті чоловіка звернулася до приватного нотаріуса Кузнецової Н.М. із заявою про прийняття спадщини.

Згідно довідки приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцової Н.М. спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та дочка відповідач по справі ОСОБА_2 , яка вважається така, що прийняла спадщину, оскільки на день смерті була зареєстрована разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою, виданою 29.04.2020 року за №561/02-55 Делятинською селищною радою ОТГ, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Спадкова справа №61/2020 відкрита 29.04.2020 року і зареєстрована в Спадковому реєстрі 29.04.2020 року за номером 65786312 (а.с.27).

28.05.2020 року приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнецова Н.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на майно (а.с.28).

Як з`ясовано судом, згідно рішення Делятинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №384-11/2007 від 22.06.2007 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,6925 га в тому числі: - 0,1500 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ; - 0,5425 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно довідки Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №540 від 14.07.2020 року, за домоволодінням в АДРЕСА_1 , згідно книг земельного кадастру числиться земельна ділянка площею 0,6925 га, з яких 0,1500 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Дана земельна ділянка не приватизована (а.с.25).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Делятинської селищної ради ОТГ, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, позивач ОСОБА_1 , 1963 року народження проживає в АДРЕСА_1 у будинку, який побудований до 1991 року (а.с.26).

26.06.2020 року на замовлення позивача ОСОБА_1 інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого чоловіка в порядку спадкування за законом. Однак в зв`язку з відсутністю документів про первинну реєстрацію домоволодіння на ім`я спадкодавця позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, документом, що відповідно засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Більше того, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.328, 392,1222,1268 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР 1963 року, та керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку «А», загальною площею 57,5 м.кв., житловою площею 37,4 м.кв., ринковою вартістю 41300 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 24.12.2020 року.