У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року місто Київ

справа № 359/7709/19

провадження №22-ц/824/11195/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д. за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Величко Володимира Павловича, про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року, постановлену у складі судді Яковлєвої Л.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі.

20 липня 2020 року представник позивача - адвокат Величко В.П. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про забезпечення позову, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо відчуження майна, а саме : заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ..

Заяву обґрунтовано тим, що 17 квітня 2009 року Святошинським районним судом міста Києва було прийнято рішення у справі № 2-1205-1/09, яким суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язав стягнути з ОСОБА_2 120 000 грн. боргу та 1230 грн. судових витрат, а разом 121 230 грн. ОСОБА_2 було добре відомо про прийняте рішення про стягнення з нього грошових коштів. Отже, він знав про свій обов`язок щодо його виконання, однак з метою уникнути виконання цього грошового зобов`язання, 10 серпня 2009 року останній уклав договори дарування з власним сином, ОСОБА_3 , за якими подарував тому домоволодіння, загальною площею 347,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1320 га, кадастровий номер :016:0022, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 . В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа, в якій предметом спору є визнання фіктивним правочину - договору дарування будинку та земельної ділянки. Так, на сьогоднішній день існує загроза того, що ОСОБА_3 може здійснити дії спрямовані на відчуження майна, що в подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Є підстави вважати, що ОСОБА_3 за активного сприяння його матері ОСОБА_4 вчиняють активні дії по продажу будинку в с. Гора, про що свідчить оголошення, розміщене на відкритому інтернет-ресурсі «100realty.ua», згідно якого пропозиція щодо купівлі будинку по АДРЕСА_1 , виставлена на продаж за 4 932 000 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року, відмовлено у задоволенні заяви представника Позивача - адвоката Величко В.П. про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Величко В.П. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач звернувся до суду із вказаною заявою про забезпечення позову вже після подання позовної заяви, та просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно що є предметом спору у цій справі, і яке дійсно належить на праві приватної власності відповідачу.

До заяви про забезпечення позову було надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до якої підтверджено, що відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Також надано скріншот оголошення з сайту «100realty.ua» про продаж будинку , що безпосередньо свідчить про активні дії відповідача та його батьків здійснити відчуження будинку та земельної ділянки, що зможе призвести в майбутньому до неможливості виконання рішення суду.

Оскільки предметом спору в даній справі є правомірність переходу права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , а тому до її вирішення по суті накладення арешту на спірне майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Таким чином,суд першої інстанції в порушення вимог законодавства неправомірно не взяв до уваги зазначені докази та виніс необґрунтоване та незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року справу призначено до розгляду.

13 жовтня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Величко В.П. подав до Київського апеляційного суду клопотання про відмову від апеляційної скарги.

В судове засідання учасники справи не з`явилися про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 64, 65, 68 матеріалів провадження 2-з/359/80/2020/.

За таких обставин, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про відмову від апеляційної скарги, прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Як убачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року інші особи не приєднувалися. Заява про відмову від апеляційної скарги надійшла до апеляційного суду після відкриття та до закінчення апеляційного провадження. Адвокат Величко В.П. представляє інтереси ОСОБА_1 і діє на підставі ордеру. В ордері відсутня відмітка про обмеження повноважень адвоката. Отже, обставини, які б перешкоджали прийняттю відмови адвоката Величко В.П. від апеляційної скарги та закриттю апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Величко В.П., на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року, відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги не суперечить вимогам закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а тому заява про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 364 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Величко Володимира Павловича, від апеляційної скарги.

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки, за апеляційною скаргою на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна ухвала складена 22 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.Ф.Мазурик

Л.Д. Поливач