Провадження №2/522/3180/20
26 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа Банк» до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_12 , 2011 року народження, ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_13 , 2015 року народження, ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_14 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_15 , як законного представника який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_16 , 2008 року народження ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Косовська, 2Д), про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном,
АТ «Альфа-банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів, у якому просило визнати ОСОБА_1 , 1972 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., ОСОБА_3 , 1961 р.н., ОСОБА_4 , 1982 р.н., ОСОБА_5 , 1960 р.н., ОСОБА_6 , 2001 р.н., ОСОБА_7 , 1997 р.н., ОСОБА_8 , 1970 р.н., ОСОБА_9 , 1996 р.н., ОСОБА_10 , 1972 р.н., ОСОБА_12 , 2011 р.н., ОСОБА_11 , 1988 р.н., ОСОБА_13 , 2015 р.н., ОСОБА_14 , 2010 р.н., ОСОБА_15 , 1983 р.н., ОСОБА_16 , 2008 р.н., ОСОБА_17 , 1969 р.н., ОСОБА_18 , 1960 р.н., ОСОБА_19 , 1961 р.н., ОСОБА_20 , 1989 р.н., ОСОБА_21 , 1991 р.н., ОСОБА_22 , 1968 р.н., ОСОБА_23 , 1975 р.н., ОСОБА_24 , 1952 р.н., такими, що втратила право користування однокімнатною квартирою, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.
Згідно ст.37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Альфа Банк» було оформлено право власності відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 р. № 155666490, було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а саме на: однокімнатну квартиру, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 4.5.3. Договору іпотеки від 20.04.2007 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Таким чином, законним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є АТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року АТ «Альфа Банк».
В судове засідання 26.10.2020 року представник позивача надав заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача та залучені докази направлення судових повісток з зворотнім повідомленням кур`єрської доставки .
В судове засідання відповідачі по справі не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.
Представник третьої особи надав письмові пояснення на позов, відповідно до якихпросив відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу її реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою «про відсутність відповідачів за адресорю реєстрації». Причини неявки відповідач суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла, заяв по суті справи не надала.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням, про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та позивача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.
Згідно ст.37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Альфа Банк» було оформлено право власності на: однокімнатну квартиру, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 4.5.3. Договору іпотеки, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 р. № 155666490, було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а саме на: однокімнатну квартиру, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Таким чином, законним власником однокімнатну квартиру, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є АТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року АТ «Альфа Банк».
Отже з наданих матеріалів вбачається, що позивач набув право власності на квартиру в позасудовому порядку, однак в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Отже, в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який полягає, в тому числі, в тому, що суд не має права виходити за межі вимоги сторін (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство не допускає вихід за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав людини. Суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, згідно якої ,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із Постановою ВСУ від 16.11.2016 р у справі № 6-709цс16, згідно з положеннями статті 391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що Акціонерне товариство «Альфа Банк»» є власником майна .
Відповідачі, що фактично не проживають за зазначеною адресою, відповідно до відміток зворотніх повідомлень, та враховуючи, що з моменту відкриття провадження до доти ухвалення рішення не з`явились до суду.
Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України, об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира.
Однією із підстав припинення права власності згідно зі ст. 346 ЦК України є відчуження майна.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Статтею 156 ч.4 ЖК України передбачено збереження права користування житлом лише для членів сім`ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що відповідач з відчуженням квартири втратили право користування даною квартирою, а тому відповідні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір, що підтверджується платіжними .
Керуючись ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ст. 41 Конституцією України, ст. 15, 16, 319, 321, 391, 509, 526, 593 ЦК України, , Законом України «Про іпотеку», ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України,суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_12 , 2011 року народження, ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_13 , 2015 року народження, ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_11 , як законного представника, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_14 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_15 , як законного представника який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_16 , 2008 року народження ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Косовська, 2Д), про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , 1972 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., ОСОБА_3 , 1961 р.н., ОСОБА_4 , 1982 р.н., ОСОБА_5 , 1960 р.н., ОСОБА_6 , 2001 р.н., ОСОБА_7 , 1997 р.н., ОСОБА_8 , 1970 р.н., ОСОБА_9 , 1996 р.н., ОСОБА_10 , 1972 р.н., ОСОБА_12 , 2011 р.н., ОСОБА_11 , 1988 р.н., ОСОБА_13 , 2015 р.н., ОСОБА_14 , 2010 р.н., ОСОБА_15 , 1983 р.н., ОСОБА_16 , 2008 р.н., ОСОБА_17 , 1969 р.н., ОСОБА_18 , 1960 р.н., ОСОБА_19 , 1961 р.н., ОСОБА_20 , 1989 р.н., ОСОБА_21 , 1991 р.н., ОСОБА_22 , 1968 р.н., ОСОБА_23 , 1975 р.н., ОСОБА_24 , 1952 р.н., такими, що втратила право користування однокімнатною квартирою, загальною площею 30,0 (тридцять цілих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

26.10.2020