Єдиний унікальний номер справи № 183/2078/20
Провадження № 2/183/2407/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новомосковський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2020 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона здійснює підприємницьку діяльність за КВЄД 96.10 "Прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів" у приміщенні Торгівельного центру "Вавилон" за договором оренди приміщення № 266 ТЦ від 06 вересня 2019 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-інжинірингова група ЛОГОС-ІНВЕСТ".

22 січня 2014 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_2 трудовий договір, який зареєстровано Новомосковським міськрайонним центром зайнятості за № 3, з влаштування відповідача на посаду оператора пральних машин. Відповідач, починаючи з 22 січня 2014 року до 16 березня 2020 року працювала на зазначеній посаді за графіком змінності, однак 17 березня 2020 року ОСОБА_2 перестала виходити на роботу без повідомлення причин неявки. 19 березня 2020 року вона отримала від відповідача заяву про її звільнення за власним бажанням, яка датована 18 березня 2020 року. Відсутність відповідача на робочому місці з 17 по 19 березня 2020 року були зафіксовані відповідними актами.

Разом з тим, 17 березня 2020 року від орендодавця вона отримала лист-вимогу № 10/10 про негайне припинення підприємницької діяльності у приміщенні ТЦ "Вавилон" з посиланням на карантинні заходи на території України з 17 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року, внаслідок чого її підприємницька діяльність була призупинена.

19 березня 2020 року відповідача ОСОБА_2 , на підставі ст. 38 КЗпП України за її заявою, було звільнено з посади оператора пральних машин, про що було видано відповідне розпорядження та здійснено запис у трудовій книжці відповідача, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до діючого законодавства України не була виконана сторонами через фактичну відсутність відповідача на робочому місці у день звільнення, що не дало змоги вчинити дії щодо зняття з реєстрації цього трудового договору.

Позивач звернулась до Новомосковського центру зайнятості з метою зняття трудового договору № 3, укладеного з відповідачем, з реєстраційного обліку, однак отримала відмову у вчиненні такої дії, оскільки для проведення такої дії необхідна явка обох сторін договору до центру зайнятості.

Відповідач категорично відмовляється прибути до Новомосковського центру зайнятості для розірвання вищезазначеного трудового договору, посилаючись на те, що вона наразі проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні заборонені до 24 квітня 2020 року, з цих же причин вона не може прибути до Покровського міськрайонного центру зайнятості за місцем проживання відповідача.

У зв`язку із зазначеним позивач, посилаючись на вимоги КЗпП України, а також "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю", затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року, вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить:

- розірвати безстроковий трудовий договір з реєстраційним № 3, укладений 22 січня 2014 року між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості, з моменту припинення трудових відносин, а саме з 19 березня 2020 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

- зобов`язати Новомосковський міськрайонний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 3, укладений 22 січня 2014 року між нею та ОСОБА_2 , з моменту припинення трудових відносин, а саме з 19 березня 2020 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Частково не погоджуючись із пред`явленим позовом, 01 липня 2020 року представник відповідача Новомосковського міськрайонного центру зайнятості звернувся на адресу суду із відзивом, у якому посилався на те, що він не заперечує проти розірвання безстрокового трудового договору, зареєстрованого у центрі зайнятості за № 3, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак у зв`язку з невиконанням сторонами вимог "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю", затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року, Новомосковський міськрайонний центр зайнятості не має змоги зняти зазначений трудовий договір з реєстрації (а.с. 39-41).

15 липня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гуцала П. С. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній посилався на те, що ОСОБА_2 не заперечує проти врегулювання спору у будь-який спосіб за умови вчинення позивачем дій, необхідних для зняття з реєстрації в центрі зайнятості трудового договору № 3 від 22 січня 2014 року, відшкодування судових витрат та виплати коштів, які належить сплатити особі при звільненні. Крім мого, ОСОБА_2 наразі звернулась до Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа - Новомосковський міськрайонний центр зайнятості, у якому також просила розірвати зазначений вище трудовий договір та зняти останній з реєстраційного обліку. Відповідач не заперечує обставин її звільнення за її заявою, однак заперечує проти такого звільнення з 19 березня 2020 року, разом з тим останньою вчинено всіх заходів щодо врегулювання питання стосовно зняття трудового договору з реєстрації, оскільки вона наразі не має змоги отримати статус безробітної особи та оформити відповідні соціальні виплати, що порушує її права в цій частині. Окремо представником відповідача наголошено про відсутність у відповідача примірника спірного трудового договору, тривалу процедуру отримання трудової книжки після звільнення, невиплату позивачем відповідачеві коштів, належних при звільненні та на погіршення здоров`я відповідача, а також про незадовільні, на його погляд, умови праці відповідача. У зв`язку з чим, відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме не заперечував проти розірвання безстрокового трудового договору з реєстраційним № 3, укладений 22 січня 2014 року ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості, з дня набрання рішенням суду законної сили, вважав, що вимоги щодо відповідача - Новомосковського міськрайонного центру зайнятості не належить розглядати у порядку цивільного судочинства, а також заперечував проти будь-якої сплати відповідачем на користь позивача судових витрат, у зв`язку із вчиненням відповідачем чималих зусиль для досудового вирішення спору (а.с. 67-76).

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 20-21). 24 квітня 2020 року позивач усунула недоліки позовної заяви, надавши суду докази сплати нею судового збору у повному обсязі (а.с. 23, 24). Ухвалою суду від 05 червня 2020 року було постановлено про прийняття цієї позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 17 липня 2020 року у задоволенні клопотання представникові відповідача ОСОБА_2 - адвокату Гуцалу П. С. про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції було відмовлено (а.с. 108-109). Ухвалою суду від 28 липня 2020 року у задоволенні клопотання представникові відповідача ОСОБА_2 - адвокату Гуцалу П. С. про закриття провадження у цій справі в частині вимог до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості та передачу цієї справи на розгляд Орджонікідзевському міському суду Дніпропетровської області було відмовлено (а.с. 126-129). Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року у задоволенні клопотання представникові відповідача ОСОБА_2 - адвокату Гуцалу П. С. про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції було відмовлено (а.с. 148-149).

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та її представник - адвокат Трекут`єв Є. Ю. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гуцало П. С. заявлені вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, надавши аналогічні пояснення.

Представник відповідача - Новомосковського міськрайонного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, але у своєму відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 39-41).

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення позивача та її представника, а також представника відповідача, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом установлено, що 22 січня 2014 року між ОСОБА_1 , 1973 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , як фізичною особою-підприємцем, свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця № 0009057, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстровано Новомосковським міськрайонним центром зайнятості за № 3 (а.с. 7).

18 березня 2020 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до позивача за зазначеною в трудовому договорі адресою місця перебування фізичної особи-підприємця засобами поштового зв`язку із заявою про звільнення останньої з посади за власним бажанням (а.с. 8, 9). Заява отримана позивачем 19 березня 2020 року, що визнано сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до розпорядження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 15 від 19 березня 2020 року ОСОБА_2 було звільнено з посади оператора пральних машин за власним бажанням 19 березня 2020 року на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 10), про що також було зроблено відповідний запис у трудовій книжці ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно з ст. 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);

Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, провести дії із зняття з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належним їм документами.

Згідно з п. 20 вищезазначеного договору під час його реєстрації в центрі зайнятості сторони були ознайомлені з порядком реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, про що свідчать їх підписи.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 18 березня 2020 року подала позивачеві ФОП ОСОБА_1 заяву про звільнення, отриману останньою 19 березня 2020 року, фактично тривалий час не виконує трудові обов`язки, і сторони окремо не мають можливості в односторонньому порядку розірвати трудовий договір, враховуючи положення ч. 1 ст. 38 КЗпП України, суд приходить до висновку про необхідність припинення дії безстрокового трудового договору, зареєстрованого в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості за № 3 від 22 січня 2014 року з 03 квітня 2020 року, у зв`язку з чим вимоги позовної заяви у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання Новомосковського міськрайонного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Рішення суду про припинення дії трудового договору є підставою для зняття з реєстрації трудового договору, а відтак вимоги про зобов`язання Новомосковського міськрайонного центру зайнятості вчинити дії, від яких він не ухиляється, є передчасними.

З урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, суд вважає за доцільне на підставі п. 4 ч. 3, ч. 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір щодо позовних вимог про розірвання трудового договору покласти на обидві сторони спору порівну. Оскільки в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Новомосковського міськрайонного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір відмовлено, судовий збір, сплачений позивачем за цю позовну вимогу відшкодуванню не підлягає. Крім того, позивачем не надано суду доказів понесення нею витрат на правову допомогу, про відшкодування яких вона просила у своїй позовній заяві, а тому такі витрати позивачеві не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Припинити дію трудового договору № 3, укладеного 22 січня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого Новомосковським міськрайонним центром зайнятості, з 03 квітня 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відшкодування справленого судового збору в сумі 1051 гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16 жовтня 2020 року.

Учасники справи:

- позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця № 0009057, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: Новомосковський міськрайонний центр зайнятості, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Перемоги, 8.

Суддя Г.Є. Майна