У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., при секретарі Віраг Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Стецяк Тетяни Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 21.03.2011 року та зобов`язання відділу примусового виконання рішень вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Стецяк Т.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської із скаргою на постанову державного виконавця від 21.03.2011 року, скасування арешту та зобов`язання відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області виключити запис про обтяження майна.

Свою скаргу мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 777 575,11 грн. На виконання цього рішення 24.02.2011 р. видано виконавчий лист, за яким 21.03.2011 року було відкрито виконавче провадження № 25432858 щодо ОСОБА_1 . Цією ж постановою накладено арешт на майно боржника.

Під час виконання стягувач - банк анулював заборгованість - списав борг, стягнутий за рішенням суду. 26.09.2012 р. відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області повернув виконавчі листи стягувану у зв`язку з тим, що кошти він не стягнув, однак стягувач відмовився залишити за собою непродане майно.

Відповідно до інформаційної довідки № 188791353, виконавчою службою накладено обтяження на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1

Вказує, що 11.11.2019 року вони подали до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області заяву, в якій просили вирішити питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1 Листом № 4-2527 від 12.11.2019 року їм було відмовлено у знятті обтяження з огляду на норми ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 р. Натомість виконавче провадження було закрите у вересні 2012 р., строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання минув у вересні 2015 р.

Заявник вказує, що якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Отже, державний виконавець протиправно відмовив у скасуванні арешту з майна ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, просить скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою від 21.03.2011 року у межах виконавчого провадження 25432858 та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування обтяження майна ОСОБА_1 .

Заявник не скористалася правом на участь у судовому засіданні подала заяву, згідно якої просила провести розгляд скарги без її участі та задоволити таку.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи містяться пояснення начальника відділу, згідно яких на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП № 25432858 з примусового виконання виконавчого листа № 2п-5754/10, виданого 24.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про «стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" - 777575,11 за кредитним договором № 0 від 22.10.2007 року та 1820 грн. судових витрат». 26.09.2012 року державним виконавцем відповідно до п. З ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві де боржником виступав ОСОБА_1 вказує, що за приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999) у разі закінчення виконавчого провадження, крім випадку не стягнення виконавчого збору, арешт з майна боржника не знімається. На час звернення представника ОСОБА_3 виконавче провадження ВП № 25432858 з примусового виконання виконавчого листа № 2п-5754/10 виданого 24.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області вже було знищено, тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та неоспорено сторонами, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області перебувало виконавче провадження ВП № 25432858 з примусового виконання виконавчого листа № 2п-5754/10 виданого 24.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про «стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" - 777575,11 за кредитним договором № 0 від 22.10.2007 року та 1820 грн. судових витрат».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №188791353 від 14.11.2019 року, будівля казарми колишнього військового містечка за адресою АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , та згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №25432858 від 21.03.2011 року відділу ДВС Перечинського РУЮ на дане майно накладено обтяження, тип обтяження «арешт нерухомого майна».

З оглянутої у судовому засіданні копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.09.2012 року встановлено, що виконавчий лист №2п-5754/10, виданий 24.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про «стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» - 777575,11 за кредитним договором №0 від 22.10.2007 року та 1820 грн. судових витрат» - повернено стягувачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено з копії повідомлення про анулювання боргу від 30.10.2012 року, підписного старшим менеджером Карпатського ЦДС АТ «УкрСиббанк», наявного в матеріалах справи, ОСОБА_2 повідомлено про те, АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 174 Податкового кодексу України, що товариством прийнято рішення про анулювання його кредитної заборгованості.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, арешт на все майно боржника ОСОБА_1 , який був накладений для забезпечення виконання виконавчого листа №2-п5754/10 від 24.02.2011 року у межах виконавчого провадження №25432858, яке було закрито 26.09.2012 року у зв`язку із повернення виконавчого документу стягувану та станом на теперішній час матеріали виконавчого провадження знищені, тому вимога про скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Разом з тим, у задоволенні вимоги про зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування обтяження майна ОСОБА_1 слід відмовити, так як така вимога є похідною вимогою від первісної, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої вимоги про скасування арешту є достатньою підставою для скасування запису про обтяження майна.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.. 41 Конституції України, ст..ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 258-260, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) постановою від 21.03.2011 року у межах виконавчого провадження №25432858.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе