Номер справи 623/232/20
Номер провадження 4-с/623/4/2020
УХВАЛА

іменем України

10 лютого 2020 року Ізюмський міськрайонной суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бєссонової Т.Д.,

секретарі Ноль С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козлової Тетяни Вікторівни, третя особа : ОСОБА_2 ;-

в с т а н о в и в :

23 січня 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козлової Т.В., в якій просить суд скасувати постанову ВП 3010379 від 05.12.2019 державного виконавця про стягнення з нього заборгованості в сумі 19151,77 грн. на користь ОСОБА_2 та зобов`язати сплачені за цією постановою кошти повернути ОСОБА_1 .

В обгрунтування вимог скарги посилається на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2016 у справі № 623/618/16-ц з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням чинності і до повноліття дитини.

Вказане рішення виконувалось

05.12.2019 року державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм ГТУЮ у Харківській області Козлова Т.В. винесла постанову ВП 3010379 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 19151,77 грн.

Нараховані аліменти на користь ОСОБА_2 за період з 27.12.2001 року по 09.11.2019 року станом на 09.11.2019 року були повністю утримані та перераховані, заборгованості на день досягнення донькою повноліття не було, однак державним в розрахунку від 05.12.2019 року безпідставно була змінена сума нарахувань аліментів з липня 2017 року по листопад 2019 року та зазначена сума заборгованості по аліментам станом на 05.12.2019 року в розмірі 19151,77грн. та звернуто зазначену заборгованість до примусового стягнення.

Державним виконавцем розрахунок заборгованості був складений в порушення вимог законодавства, вже після досягнення дитиною повноліття.

Крім того він не працює, отримує допомогу по безробіттю, в нього є ще одна неповнолітня дитини ОСОБА_4 , 2009 року народження, яку він зобов`язаний утримувати.

В судове засідання заявник не з`явився.

Державний виконавець надав суду заперечення на скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначає, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 3010379 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2269 виданого Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку щомісячно, яке відкрито 03.02.2003 року. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2016 спосіб стягнення аліментів було змінено з ј частини заробітку на стягнення в розмірі 300 грн. щомісячно.

Щомісячне нарахування аліментів здійснювалось в розмірі 300 грн, але платник аліментів рішення суду щомісячно не виконував, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Згідно частини 2 статті 182 СК України (зі змінами передбаченими Законом №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, державним виконавцем зроблено перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , слухання справи провести без представника відділу.

Стягувач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила.

Суд не приймає до уваги відповідь на заперечення державного виконавця подану -07.02.2020 року неналежним представником заявника ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали скарги та встановивши дійсні правовідносини сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Постановою від 27.12.2001 року судді Ізюмського місцевого суду Харківської області стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку щомісячно.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2016 спосіб стягнення аліментів було змінено з ј частини заробітку на стягнення в розмірі 300 грн. щомісячно. (а.с.4-5)

Вказані рішення суду знаходяться на виконанні ВП № 3010379.

Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 3010379 зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка станом на 09.11.2019 року складає 19151,77 грн. (а.с.18)

Постановою державного виконавця від 05.12.2019 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 19151,77 грн., яка направлена для виконання (а.с.17)

Згідно п.7.5.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 2 статті 182 СК України (зі змінами передбаченими Законом №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 4 статті 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої стягувачем у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме законність чи незаконність дій державного виконавця, а предметом розгляду конкретно цієї скарги є саме протиправність, на думку боржника, дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, то суд виходить із того, що складення довідок-розрахунків за аліментами є обов`язком державного виконавця і такий обов`язок останньою виконано.

Суд також звертає увагу на те, що незгода боржника з розміром нарахованих аліментів може бути предметом окремого судового розгляду в порядку позовного провадження, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

За такого, хоча судом в встановлено, що державний виконавець в порушення положень ЗУ "Про виконавче провадження" своєчасно не направив боржникові розрахунок його заборгованості по аліментам - таке, з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, не може бути підставою для задоволення вимог скарги.

Доводи боржника про те, що державний виконавець безпідставно розраховує заборгованість за аліментами, суд відхиляє, оскільки жодних доказів про сплату аліментів у передбаченому Законом розмірі надані заявником матеріали скарги не містять, як і не містять доказів надання державному виконавцеві таких довідок, а також квитанцій про сплату аліментів.

За таких обставин, підстави для скасування постанови ВП 3010379 від 05.12.2019 державного виконавця про стягнення ОСОБА_1 заборгованості в сумі 19151,77 грн. на користь ОСОБА_2 та зобов`язання повернути сплачені за цією постановою кошти - відсутні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 182, 194 195 СК України, ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Козлової Тетяни Вікторівни.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складання її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т.Д.Бєссонова