УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі головуючого судді Безрук Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Мірошнікової Заглинської О. А.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом право спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину нерухомого майна,

встановив:

09.07.2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Волноваського районного суду Донецької області суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

15.10.2020 року позивач ОСОБА_1 збільшила свої позовні вимоги, звернувшись з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю її, ОСОБА_1 , та відповідача ОСОБА_4 в період з лютого 2017 року по жовтень 2019 року; визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати недійсним договір дарування вищевказаної квартири, укладений між відповідачами; визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

15.10.2020 року позивач ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність застосування вказаних заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує наявним реальним ризиком ускладнення чи унеможливлюванням виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, оскільки вже після звернення її до суду з первинним позовом відповідач ОСОБА_4 подарував спірну квартиру своєму батькові відповідачу ОСОБА_5 .

Ознайомившись із вказаною заявою та наявними матеріалами справи, з`ясувавши думку учасників судового засідання, вважаю, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши позовний матеріал, суд вважає за можливе заяву задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки, як встановлено з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_4 вже після звернення позивачки ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири здійснив відчуження вказаної нерухомості на користь свого батька відповідача ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.149, 153, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом право спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину нерухомого майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Т.В. Безрук