Справа№155/941/20
Провадження №2/155/701/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Горохівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Адамчук Г.М.

з участю: секретаря судового засідання Ревуцькій М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я малолітньої особи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я малолітньої особи.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 , є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09 червня 2020 року біля 13 години 30 хвилин на вулиці с.Мирне Горохівського району Волинської області малолітнього сина позивача ОСОБА_4 покусав належний відповідачу ОСОБА_3 собака породи «СТАФ» (американський стаффордширський тер`єр). Внаслідок отриманих укусів в цей же день сина позивача було госпіталізовано до травматологічного відділення Горохівської центральної районної лікарні, де йому виставлено діагноз множинні укушені рани (собакою) лівого плеча, передпліччя та лівого стегна, а також надано першу медичну допомогу. З 12 по 20 червня 2020 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я син перебував на стаціонарному лікуванні у дитячому гнійному хірургічному відділенні Волинської обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом флегмона передньої поверхні лівого стегна, флегмона усіх поверхонь лівого передпліччя. 12 червня 2020 року сину позивача було проведено хірургічну операцію розкриття флегмон стегна та передпліччя. Після закінчення стаціонарного лікування ОСОБА_4 вимушений обмежити фізичне навантаження, бути під наглядом педіатра та психолога, а також пройти 10-денний курс масажу для реабілітацію. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4063 гривні 82 копійки майнової шкоди, 15000 гривень моральної шкоди, 3000 гривень судових витрат.

25 серпня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов визнає частково в частині 4063 гривні 83 копійки майнової шкоди, оскільки відразу зобов`язався відшкодувати витрати на дитину і частково за згоди позивача в розмірі 400 гривень уже їх відшкодував. Також зазначає, що шкода завдана потерпілому завдана внаслідок порушення потерпілим Правил дорожнього руху України, а саме катався на велосипеді по сільській вулиці без супроводу дорослих осіб. Згідно п.6.1 ПДР України рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку. Також зазначає, що відповідач є інвалідом війни, отримує дохід виключно у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі 4717 гривень, 32 копійки в квартал. В результаті чого просить зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, підтвердив, що дитина була під наглядом матері.

Відповідач в судовому засіданні частково визнає позовні вимоги, а саме: в частині стягнення матеріальної шкоди визнає та не визнає стягнення моральної шкоди і судових витрат.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно виписки №3269 із медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був шпиталізований ургентно в дитяче гнійне хірургічне відділення ВОДКЛ в стані середньої важкості зі скаргами на множинні болючі гнійні рани на лівому стегні та лівому передплічі. 12 червня 2020 року проведена операція: розкриття флегмон стегна та передпліччя зліва під загальним внутрішньовенним знечуленням. Консультований кардіологом, психологом. Впродовж лікування стан хворого поступово нормалізувався до задовільного, рани загоїлись вторинним натягом, функція лівого стегна кінцівок відновлена повністю, лівого передпліччя та кисті частково. Отримував лікування: лораксон, діклоберл, супрастин, анальгін, протиправцевий анатоксин, оситрон, фуросемід, перев`язки, інфузії фіз. розчину глюкози, р-ну KCL, р-ну Рінгера, р-ну Гартмана. Хворий виписаний в задовільному стані.(а.с.15).

Позивачем ОСОБА_1 , придбав медикаменти та інші медичні матеріали на загальну суму 4063,82 грн. Наведені витрати підтверджуються копіями товарних чеків, які повністю визнав відповідач. (а.с.17-23).

Відповідно до постанови судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 червня 2020 року у справі №155/736/20 стверджується, що відповідач ОСОБА_3 09 червня 2020 року о 13 годині 30 хвилин неналежно утримував свого собаку породи «СТАФ» по кличці «Харлей», який, зірвавшись з прив`язі, вибіг на сільську вулицю, де завдав укуси ОСОБА_4 , чим спричинив йому тілесні ушкодження. Вищевказаним судовим рішенням відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85 гривень з конфіскацією собаки. Дана постанова вступила в законну силу. (а.с.13).

Як встановлено матеріалами справи, після травм, спричинених під час події 09 червня 2020 року, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у дитячому гнійному хірургічному відділенні Волинської обласної дитячої клінічної лікарні. На підтвердження розміру витрат на лікування сина позивачем надані копії квитанцій.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4063 гривні 82 копійки, і позов в цій частині повністю визнав відповідач.

Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок нападу собаки, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з нападом тварини.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини 1статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз`яснення Згідно пунктів 3 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній син позивача зазнав душевних страждань через раптовий напад та укуси собаки, бійцівської породи, що належить відповідачу, і бійцівської породи, оскільки в результаті нападу собаки отримав тілесні ушкодження, що відобразилось на його психічному стані, так як він відчув сильні моральні страждання, фізичний біль та емоційний стрес, має порушення сну, плаче, боїться виходити на вулицю, щоб уникнути повторення подібного, не спілкується з однолітками, став замкнутим та мовчазним, змушений був проходити лікування, тобто зазнав порушень у звичайному способі життя та незручностей, з цим пов`язаних, внаслідок чого має право на відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), суд враховує тривалість та характер моральних та фізичних страждань, яких зазнав неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх інтенсивність та довготривалість, стан його здоров`я, неповнолітній вік, настанням у зв`язку з цим для нього негативних наслідків, що відобразилось на його здоров`ю, змін у його житті, появі певних страхів. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також особу відповідача, який є учасником АТО, інвалід третьої групи, неоднарозово проходив лікування в 11 відділенні КП «ВОПЛ» м.Луцьк, має діагноз посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, виражений ступінь хворобливих проявів F-43.1, отримує дохід виключно у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі 4717 гривень, 32 копійки в квартал, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 10000 гривен, в решті частини позову відмовити.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3, ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Шмідта Сергія Анатолійовича підтверджуються ордером на надання правової допомоги від 12 червня 2020 року, договором про надання правової допомоги №21 від 15 червня 2020 року, актом приймання-передачі наданих послуг, пов`язаних з виконанням договору про надання правової допомоги, та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19 квітня 2019 року.

На підтвердження наданих адвокатом послуг надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 15 червня 2020 року), ОСОБА_1 , який діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 від 15 червня 2020 року та квитанція до прибуткового касового ордера №1 від 23 липня 2020 року на загальну суму 3000 гривен. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23,180,1166,1187 ЦК України, ст.ст.10,12,76,81,89,95,133,258-259,263-265,268 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4063 (чотири тисячі шістдесят три) гривні 82 копійки майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10000 (десят тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3000 (три тисячі) 00 копійок судових витрат.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий /підпис/ Г.М.Адамчук

Головуючий Г.М.Адамчук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідальна особа___________________________________

Засвідчено___________________________________________