Справа № 653/2408/20
Провадження № 2/653/819/20
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2020 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Делалової О.М.

секретаря судового засідання Мироненко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного центру зайнятості в особі Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості, ОСОБА_3 про припинення трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2020 року вона звернулась до центру зайнятості із заявою про зняття з реєстрації трудового договору, зареєстрованого Джанкойським міськрайонним центром зайнятості АР Крим, оскільки даний орган змінив свою підпорядкованість і не має права знімати з реєстрації трудові договори. 10.08.2020 року Генічеською районною філією Херсонського ОЦЗ ОСОБА_1 було надіслано листа про неможливість зняття з реєстрації трудового договору без відповідного рішення суду, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.02.2014 року - ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_5 10.02.2014 року, змінивши своє дівоче прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 01.06.2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано, але прізвище позивача не було змінено.

15.05.2009 року ОСОБА_1 уклала трудовий договір із ОСОБА_3 , що підтверджується копією трудового договору від 15.05.2009 року за №1.

Як зазначає позивач, трудовий договір фактично припинив свою дію 19 лютого 2014 року після анексії Криму, у зв`язку з чим вона вимушена була припинити роботу у ФОП ОСОБА_3 та повернутися із сім`єю додому в Генічеський район с. Рівне. Оскільки події в Криму розвивались дуже стрімко, в них не було можливості розірвати трудовий договір відповідно до чинного законодавства.

04.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Генічеської районної філії Херсонського ОЦЗ із заявою про зняття з реєстрації трудового договорувід 15.05.2009 року за №1, зареєстрованого Джанкойським міськрайонним центром зайнятості АР Крим, що підтверджується копією власноруч написаної заяви від 04.08.2020 року.

Відповідно до копії листа Генічеської районної філії Херсонського ОЦЗ №21/08/05/908/20 від 07.08.2020 року адресованого ОСОБА_1 судом вбачається, що здійснити процедуру зняття з реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою № 1 від 15.05.2009 р. зареєстрованим Джанкойським МРЦЗ не має можливим, в зв`язку з недодержанням процедури зняття трудових договорів з реєстрації в Державній службі зайнятості згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001р. № 260 «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю». Також зазначено, що зняття трудового договору з реєстрації в Державній службі зайнятості за відсутності однієї із сторін трудових відносин можливе лише за умови, якщо до центру зайнятості буде надано рішення суду, що набуло чинності, відносно припинення дії такого договору або встановлення факту припинення трудових відносин.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України в редакції від 1 квітня 2014 року № 1169/18 трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Згідно зі ст. 24-1 КЗпП України в редакції від 1 квітня 2014 року № 1169/18 у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору за згодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України в редакції від 1 квітня 2014 року № 1169/18 працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207- VII (далі Закон) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону громадяни України, які звільнилися з роботи (припинили інший вид зайнятості) та переселилися з тимчасово окупованої території, за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструються як безробітні та отримують забезпечення та соціальні послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території та не звільнилися з роботи (не припинили інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) на тимчасово окупованій території, для набуття статусу безробітного та отримання забезпечення та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття можуть припинити трудові відносини або підтвердити факт припинення таких відносин (іншого виду зайнятості) у судовому порядку за місцем свого перебування. Припинення інших видів зайнятості, у тому числі самозайнятості та підприємницької діяльності, здійснюється за заявним принципом та спрощеною процедурою за місцем перебування особи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (офіціанти, кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно із ст. 9 Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати припиненим трудовий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 15.05.2009 року №1, зареєстрований Джанкойським міськрайонним центром зайнятості АР Крим з 19.02.2014 року за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.89, ст.229, ст.258, ст.ст.263-265 ЦПК України, ст. 21, ст.24, ст.24-1,п.4 ч.1 ст. 36, ст. 38 КЗпП України, ст.ст.1,2,5,7,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII, п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Херсонського обласного центру зайнятості в особі Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості, ОСОБА_3 про припинення трудового договору - задовольнити.

Припинити дію трудових відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за трудовим договором від 15.05.2009 року №1, зареєстрованим Джанкойським міськрайонним центром зайнятості АР Крим з 19.02.2014 року за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Зобов`язати Генічеську районну філію Херсонського обласного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір від 15.05.2009 року №1, зареєстрованим Джанкойським міськрайонним центром зайнятості АР Крим.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова