Справа № 466/6220/20
У Х В А Л А

12 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

приватного виконавця Шелінської Ю.А.

представника зацікавленої особи Приндоти У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни щодо опису та арешту майна,-

у с т а н о в и в :

скаржник звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із скаргою, в якій просив заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Шелінській Ю.А. вчиняти будь-які дії, в тому числі виконавчі дії щодо боржника у виконавчому провадженні ВП №54984521, направлені на реалізацію через систему прилюдних (електронних) торгів «СЕТАМ» наступного нерухомого майна: 1/2 частки квартири площею 81,0 кв.м, житлова площа 40,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки нежитлових приміщень 26-27, площею 81,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. щодо проведення опису та арешту нерухомого майна згідно з постанови від 11.08.2020 року ВП №54984521, а саме: 1/2 частки квартири площею 81,0 кв.м, житлова площа 40,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки нежитлових приміщень 26-27, площею 81,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. від 11.08.2020 року ВП №54984521 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: 1/2 частки квартири площею 81,0 кв.м, житлова площа 40,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки нежитлових приміщень 26-27, площею 81,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП №54984521 з примусового виконання виконавчого листа №1328/3776/12, виданого 16.08.2017 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 67000 доларів США основного боргу за договором позики від 01.09.2011 року та 1820 грн судових витрат.

Відповідно до постанови ВП №54984521 від 11.08.2020 року про опис та раешт майна (коштів) боржника приватним виконавцем було проведено опис та накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме: 1/2 частин квартири площею 81,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки нежитлових приміщень 26-27 площею 81,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Скаржник покликається на те, що в постанові приватний виконавець покликається на те, що згідно з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано майно-квартира площею 81,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2013 року та ухвали від 02.07.2014 року визно право власності на 1/2 частку вищевказаних квартири та нежитлових приміщень за ОСОБА_2 .

Проте, скаржник стверджує, що дані квартира та нежитлові приміщення ні за ким не зареєстровані. Крім того, міститься ряд обтяжень об`єктів нерухомого майна.

Оскільки, відомості про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна відсутні, наявні заборони щодо звернення стягнення на дане майно, а також з урахуванням того, що на думку скаржника приватним виконавцем порушено черговість проведення опису та арешту майназ метою звернення стягнення на нерухоме манйно, скаржник звернувся до суду.

До суду надійшло заперечення на скаргу приватного виконавця Шелінської Ю.А., в якому просить відмовити у задоволенні скарги покликаючись на наступне.

За боржником було зареєстроване нерухоме майно - квартира площею 81,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення 26-27 площею 81,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 на підставі договорів дарування від 03.01.2008 року, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.01.2008 року.

26.02.2015 року майно було перереєстровано на нового власника, запис був погашений із відкриттям нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходилась цивільна справа №466/10921/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватного підприємства «УТЛ», ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про визнання правочинів недійсними. Рішенням суду від 26 грудня 2017 року вказаний позов задоволено повністю.

За результатами судових рішень були скасовані право власності ПП УТЛ, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, знято погашення в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, майно повернуто у власність ОСОБА_2 . Про що державними реєстраторами були внесені відповідні записи в реєстр.

Враховуючи наявність рішення від 11.02.2013 року, ухвали від 17.09.2013 року, ухвали від 02.07.2014 року по справі №1328/7653/12, згідно яких переведено право покупця на вищевказане майно на ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним, визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири та нежитлових приміщень, хоча 1/2 частки майно в реєстрі не виділено та не зареєстровано за боржником, але рішення суду набрало законної сили і не могло бути не враховане при описі майна.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_7 вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Просив задовольнити вимоги скарги.

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, покликаючись на письмові заперечення.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_8 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вимог скарги, вважає, що ОСОБА_2 намагається всіма методами затягнути виконання рішення суду.

Зацікавелна особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 . В подальшому у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП №54984521 з примусового виконання виконавчого листа №1328/3776/12 виданого 16.08.2017 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 67000 доларів США основного боргу за договором позики від 01.09.2011 року та 1820 грн судових витрат. Зарахувати в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01.09.2011 р. кошти в сумі 300 євро, повернуті ОСОБА_2 ОСОБА_3 згідно розписок від 05.01.2012 p.. 06.02.2012 р. та 04.04.2012 р.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

24.10.2017 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

24.10.2017 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 67000 доларів США та 1820 грн.

25.10.2017 року приватним виконавцем скеровано запити до реєструючих установ. Після повідомлення ОСОБА_2 приватного виконавця про те, що він частково погашав заборгованість, приватни виконавцем 08.08.2018 року повторно скеровано запити до реєструючих установ з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.08.2018 року земельних ділянок за боржником не зареєстровано.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 18.08.2018 року на запиті виконавця за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації на запит приватного виконавця про місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, останнє місце реєстрації боржника - АДРЕСА_1 , а 06.11.2015 року знято з реєстрації згідно рішення суду в межах Львова.

Згідно відповіді Головного управління держпраці у Львівській області від 16.08.2018 року за боржником не зареєстровано великотоннажних та інших транспортних засобів.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 28.08.2018 року надано відомості про перетин кордону боржником.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 05.10.2018 року інформація відсутня стосовно останнього місця роботи та отримання боржником пенсії.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 року фізичну особу-підприємця припинено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 року інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу відсутня.

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 10.10.2018 року боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 від 28.03.2014 року, а також паспортом серія НОМЕР_2 від 19.04.2018 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова по справі №1328/3776/12 від 07.11.2018 року ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

Згідно відповідей банківських установ в боржника відсутні відкриті рахунки.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 11.02.2013 року визнано частково недійсними, в частині покупця, договори купівлі-продажу, посвідчені 26.12.07 р. приватним нотаріусом Пилипенко Л.І. за реєстрами №1496 і № 1497, укладені між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо придбання квартири АДРЕСА_3 та нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 , що позначені на плані 26-27 загальною площею 81,1 кв.м. Переведено право покупця по договорах купівлі-продажу, посвідчених 26.12.07 р. приватним нотаріусом Пилипенко Л.І. за реєстрами №1496 і 1497, укладених між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо придбання квартири АДРЕСА_3 та нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 , що позначені на плані 26-27 загальною площею 81,1 кв.м на ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по 1 / 2 частці за кожним.

Визнано недійсними договори дарування, посвідчені 29.12.07 р. приватним нотаріусом Ярош О.В. за реєстрами № 376 та № 381 , укладені між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_3 та нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 , що позначені на плані 26-27 загальною площею 81,1 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.08.2020 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано майно - квартира площею 81,0 кв.м., житлова площа 40,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень 26-27 площею 81,1 кв.м., що за адресою АДРЕСА_2 .

11.08.2020 року виконавцем постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника описано майно боржника - 1/2 частки квартири площею 81,0 кв.м., житлова площа 40,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Квартира складається з двох житлових кімнат та кухні; 1/2 частки нежитлових приміщень 26-27 площею 81,1 кв.м., що за адресою АДРЕСА_2 .

Скаржник ОСОБА_2 покликаєься на те, що вказані вище об`єкти нерухомого майна ні за ким не зареєстровані.

Суд не бере до уваги таке твердження скаржника ОСОБА_11 , оскільки за останнім було зареєстроване нерухоме майно - квартира площею 81,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення 26-27 площею 81,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 на підставі договорів дарування від 03.01.2008 року, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.01.2008 року.

26.02.2015 року дане майно було перереєстровано на нового власника, запис був погашений із відкриттям нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Шевченківського районного суду від 26 грудня 2017 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який був укладений 03 липня 2015 року між приватним підприємством «УТЛ» та ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольгою Петрівною і зареєстрований в реєстрі за №4295. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 26-27 в будинку АДРЕСА_2 , який був укладений 03 липня 2015 року між приватним підприємством «УТЛ» і ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріального округу Новосад О.П. і зареєстрований в реєстрі за №4268. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який був укладений 22 лютого 2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. і зареєстрований в Реєстрі за №673. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 26-27 в будинку АДРЕСА_2 , який був укладений 22 лютого 2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. і зареєстрований в реєстрі за №677.

Постановою Верховного Суду України від 07 квітня 2020 року вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року та постанова Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року залишено без змін.

В результаті скасовано право власності ПП УТЛ, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, знято погашення в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, майно повернуто у власність ОСОБА_2 . Про що державними реєстраторами були внесені відповідні записи в реєстр.

Враховуючи наявність рішення від 11.02.2013 року, ухвали від 17.09.2013 року, ухвали від 02.07.2014 року по справі №1328/7653/12, згідно яких переведено право покупця на вищевказане майно на ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним, визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири та нежитлових приміщень, хоча 1/2 частки майно в реєстрі не виділено та не зареєстровано за боржником, але рішення суду набрало законної сили і не могло бути не враховане приватним виконавцем при описі майна.

Також, скаржник ОСОБА_2 в обґрунтування скарги покликається на те, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться відомості про ряд обтяжень об`єктів нерухомого майна.

В ході розгляду справи судом встановлено, що наявність обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме арешту Головного управління національної поліції у Львівській області 23.07.2020 року згідно ухвали суду №461/5670/20 від 17.07.2020 року не перешкоджає зверненню стягнення в межах виконавчого провадження приватним виконавцем.

Щодо арешту від 12.08.2020 року згідно постанови про арешт майна 62804637 від 12.08.2020 року приватного виконавця Михайловського С.В. та заборони звертати стягнення на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо майна, то такий запис про заборону вчинення дій з`явився після опису майна боржника 11.08.2020 року.

Згідно ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахункаху банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Судовий наказ №2-1361/11 від 11.01.2013 року виданий Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_2 грошових коштів дійсно перебував на виконанні у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області і було відкрито виконавче провадження ВП №50871238. Проте, за результатами вчинення виконавчих дій, а також згідно наданої самим скаржником інформації про виконавче провадження станом на 17.08.2020 року, майна чи коштів, на які можливо було звернути стягнення в борлсника не було виявлено виконавцем, в тому числі з інформації видно, що 27.04.2017 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" в межах мого виконавчого провадження ВП №54984521 не могла бути застосована, оскільки в ОСОБА_12 не виявлено майна чи коштів, щоб на них молена було звернути стягнення.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно борлсника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на борлсника під час виконавчого провадлсения, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо борленик володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим гіровадлсенням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине лситло борлсника та земельну ділянку, на якій розташоване таке лситло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна борлсника.

Згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Статтями 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення спочатку грошові кошти боржника, тоді рухоме майно, тоді нерухоме майно. А згідно з ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право, а не обов`язок звернути стягнення на майно інших осіб.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Враховуючи вищевикладене, те, що при перевірці майнового стану боржника, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, в боржника відсутні кошти та рухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що приватним виконавцем правомірно і в порядку черговості було описано та накладено арешт на його нерухоме майно.

Згідно із ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 247, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни щодо опису та арешту майна - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 15.10.2020 року.

Суддя: О. І. Баєва