Справа № 446/1563/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

представника позивача ОСОБА_1 ;

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

при розгляді у відкритому, підготовчому судовому засіданні цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.09.2020р. відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, призначено справу до підготовчого судового засідання.

Одночасно, ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.09.2020р. заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на спірне майно - 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

24.09.2020 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 в якій вона просить суд скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті судом відповідно до ухвали від 02.09.2020.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що ОСОБА_4 ввела суд в оману щодо факту надсилання ОСОБА_5 повідомлення про намір продати спірне майно. Наголосила, що вказане повідомлення не підписане самим ОСОБА_5 , а тому його брати до уваги не можна. Також наголошує, що накладення арешту на майно є крайнім заходом забезпечення позову, для застосування якого необхідне належне обґрунтування та докази, яких позивачка не надала суду. Посилається на наявність порушення права власності її довірителя відповідача у справі, а тому просить скасувати такі заходи забезпечення позову.

В підготовчому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали таку заяву з наведених у ній мотивів, а представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти такого скасування заходів забезпечення позову, оскільки лист про намір продажу частини будинку дійсно надійшов її довірительці, проте без підпису, що вказує на наявність підстав для забезпечення позову.

Вирішуючи дане питання суд виходив з наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як видно з ухвали судді про забезпечення позову від 02.09.2020, судом було вжито такі заходи забезпечення, з метою збереження існуючого стану предмету спору до моменту вирішення справи по суті.

При розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що потреба у забезпеченні позову не лише відпала, а додаткового підтвердилася.

Так, за обставинами справи, позивачка посилається на те, що кошти за оскаржуваним договором їй не було оплачено відповідачем. Відповідач надає суду копії доказів, які підтверджують факт оплати, однак оригінали таких суду не надано. В свою чергу представник позивача в судовому засіданні заперечує достовірність таких доказів та наполягає на тому, що кошти за договором оплачено не було.

Вказані обставини підлягають перевірці судом під час розгляду справи по суті і не можуть отримати судової оцінки при вирішенні питання про забезпечення позову, оскільки інститут забезпечення позову передбачає власне вжиття судом заходів саме до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд вважає, що у випадку прийняття судового рішення про задоволення позову і визнання спірного договору недійсним, може бути утруднене виконання такого рішення при обставинах, коли таке майно буде відчужене відповідачем.

Факт можливого відчуження відповідачем спірного майна є оціночним поняттям суду, а тому з врахуванням позицій сторін, які є полярними, а також їх взаємного заперечення доказів через призму підозри у їх невідповідності дійсним обставинам справи, суд дійшов висновку, про доцільність збереження вжитих заходів забезпечення позову до моменту вирішення справи по суті.

Наявність повідомлення про намір відчужити спірне майно, яке надіслане позивачці дійсно не підписане особою, яка його надіслала, однак як видно з поштового конверту, таке було надіслано, що за даних, фактичних обставин справи та поведінки учасників процесу, радше свідчить про наявність ризику для майбутнього виконання рішення суду аніж для відсутність такого.

Також суд вказує, що саме по собі накладення арешту на майно до моменту вирішення спору по суті не є надто обтяжливим видом забезпечення позову для відповідача, оскільки, як стверджує його представник у судовому засіданні, відповідач не має наміру відчужувати таке майно, а тому наявність таких заходів не надмірно перешкоджає йому здійснювати свої правомочності щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата підписання ухвали 21.10.2020.

Суддя Т.І. Котормус