Провадження № 2/641/525/2020 Справа № 641/9619/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Максимової Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

21 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати спільною сумісною власністю подружжя майно придбане в шлюбі: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2008 року випуску; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину вказаної квартири та втомобіля за кожним. Залишити за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 32500 грн грошової компенсації за автомобіль, що відповідає Ѕ його вартості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з 14 серпня 1999 року по 2 липня 2018 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час перебування у шлюбі подружжям було придбано: 6 жовтня 2000 року двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а також 31 грудня 2016 року автомобіль «Daewoo Nexia», 2008 року випуску.

Після розірвання шлюбу вона з дітьми, а також відповідач проживають у вказаній квартирі. Автомобіль використовує відповідач одноособово.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 65, 70, 71 Сімейного кодексу України ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. При цьому посилалися на те, що вищезазначені квартира та автомобіль є особистою приватною власністю відповідача, оскільки придбані за кошти подаровані його батьками. Крім цього, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки шлюб між подружжям розірвано заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року по справі призначено процедуру врегулювання спору за участю судді та провадження у справі зупинене.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року припинено процедуру мирного врегулювання спору за участю судді, поновлено провадження у справі.

18 лютого 2020 року справу передано в провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Фанда О.А.

Свідок ОСОБА_7 мати позивача повідомила, що була особисто присутня під час укладення договору купівлі продажу вказаної квартири, яку вони (батьки позивача) спільно зі сватами купували для своїх дітей - подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . На купівлю квартири надавали по 1,5 тисячі доларів США. Потім надавали допомогу на купівлю автомобіля.

Свідок ОСОБА_8 сестра позивача, пояснила, що батьки позивача та батьки відповідача надавали по 1,5 тисячі доларів США на придбання квартири.

Допитана в якості свідка мати відповідача зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком подарували сину 3,5 тисячі доларів США, які ОСОБА_1 витратив на придбання квартири. 2 тисячі доларів подарували на купівлю автомобіля. Договір дарування грошей був усним.

Свідок ОСОБА_9 сестра відповідача повідомила суду, що зі слів батьків, останні передали ОСОБА_1 3,5 тисячі доларів на придбання житла.

Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що був другом померлого батька відповідача та за його проханням надавав допомогу у виборі квартири для сина ОСОБА_1 . Під час оглядів запропонованих варіантів житла були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , оскільки шукали варіанти житла, які б влаштовували сім`ю. При розрахунку за договором купівлі продажу квартири свідок присутній не був.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним до шлюбу, майно набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1999 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

За час шлюбу, 6 жовтня 2000 року подружжям було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідач жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, а також на підтвердження придбання спірної квартири за свої особисті кошти не надав.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З врахуванням вищезазначеного квартира АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя та має бути розподілена між сторонами у справі в рівних частках.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог позивача позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача, оскільки про порушення свого права вона дізналася після звернення з позовом про поділ майна подружжя в листопаді 2019 року. З часу придбання подружжям спірної квартири позивач безперервно проживала й продовжує проживати у спірній квартирі. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та відповідачем не спростовані.

Щодо позовних вимог в частині визнання спільним майном подружжя автомобіля марки «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, який був придбаний 31 грудня 2016 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року шлюб між подружжям розірвано. Рішення набрало законної сили 25 жовтня 2010 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, шлюб укладений 14 серпня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 липня 2018 року задоволено. Скасоване рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 липня 2018 року про розірвання шлюбу. Провадження у справі закрито.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин, автомобіль придбано після розірвання шлюбу між сторонами. Вимог про визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набутим за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачка не заявляла та не позбавлена такої можливості.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує судові витрати з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вважати, що ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2450 грн (дві тисячи чотириста п`ятдесят).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 28 грудня 2020 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: О. А. Фанда