У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Тимошенко К.В.

відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Київенерго», ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання ордеру недійсним, визнання такими, що втратили право на вселення та право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідачів ПАТ Енергопостачальна компанія «Київенерго», ОСОБА_1 про визнання ордеру недійсним, визнання такими, що втратили право на вселення та право на користування житловим приміщенням.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2016 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. (том 1 а.с. 6).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто останній (том 1 а.с. 12).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1 а.с. 37).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.04.2017 року, матеріали цивільної справи № 754/16126/16-ц передано судді Панченко О.М. для розгляду (том 1 а.с. 40).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.04.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху (том 1 а.с. 41, 42).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було повторно залишено без руху (том 1 а.с. 63, 64).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2017 року було відкрито провадження у справі (том 1 а.с. 71).

В судові засідання, призначені судом на 13.04.2020 року о 11 годині, 28.05.2020 року о 10 годині, 30.07.2020 року о 14 год. 30 хв., 12.10.2020 року о 11 год. 00 хв. позивач та її представник не з`явилися. В матеріалах справи містяться:

?письмова заява від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що надійшла на електронну адресу суду 09.04.2020 року (Вх. № ЕП-2151) про відкладення розгляду справи (дата засідання - 13.04.2020 року о 11 годині), у зв`язку із запровадження в Україні карантину через спалах у світі короновірусу (том 2 а.с. 183);

?письмова заява представника позивача ОСОБА_5 датована 26.05.2020 р., що надійшла на електронну адресу суду 27.05.2020 року (Вх. № ЕП-4097), про відкладення слухання справи (дата засідання - 28.05.2020 року о 10 годині), оскільки позивач та її представник через їх вік є особами, які знаходяться в групі ризику захворювання короновірусною хворобою (COVID-19), а тому, з метою запобігання поширенню даної хвороби є всі підстави для відкладення слухання справи (том 2 а.с. 192, 193). Аналогічна заява про відкладення судового засідання, призначеного до слухання на 28.05.2020 року о 10 годині, від представника позивача ОСОБА_5 надійшла до суду 28.05.2020 року (Вх. № 4206) (том 2 а.с. 204);

?письмова заява представника позивача ОСОБА_5 датована 29.07.2020 р., що надійшла на електронну адресу суду 29.07.2020 року (Вх. № ЕП-6011), про відкладення слухання справи (дата засідання - 30.07.2020 року о 14 год. 30 хв.), оскільки позивач та її представник через їх вік є особами, які знаходяться в групі ризику захворювання короновірусною хворобою (COVID-19), а тому, з метою запобігання поширенню даної хвороби є всі підстави для відкладення слухання справи (том 2 а.с. 205);

?письмова заява представника позивача ОСОБА_5 датована 09.10.2020 р., що надійшла на електронну адресу суду 09.10.2020 року (Вх. № ЕП-7732), про відкладення слухання справи (дата засідання - 12.10.2020 року о 11 годині), оскільки позивач та її представник через їх вік є особами, які знаходяться в групі ризику захворювання короновірусною хворобою (COVID-19), а тому, з метою запобігання поширенню даної хвороби є всі підстави для відкладення слухання справи.

В судовому засіданні відповідач по справі - ОСОБА_1 просила суд залишити позовні вимоги позивача без розгляду, в зв`язку з черговою неявкою в судове засідання позивача та її представника.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, дія якого продовжується і на даний час.

Як зазначено у Постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі №924/369/19, карантин вже не перешкоджає розгляду справи, оскільки Постановою Кабінету Міністрів №392 запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві), зокрема, дозволено з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Крім того, щодо обгрунтування клопотаннь про відкладення розгляду справи, суд звертає увагу, що відновідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України, під час дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Разом з тим, позивачем чи її представником жодних клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції не подавалось.

Крім того, стороною позивача до своїх клопотань про відкладення слухання справи не додано жодних доказів про неможливість прибути в судове засідання, у зв`язку із хворобою позивача, представника позивача, пов`язаного з гострим респіраторним захворюванням COVID-19, або перебування останніх на самоізоляції. Посилання представника позивача ОСОБА_5 в своїх клопотаннях про відкладення слухання справи на те, що він та його довіритель через свій поважний вік перебувають в групі ризику захворювання (COVID-19) не заслуговує на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження цього суду надано не було.

Отже, з огляду на викладене вище, з урахування строків розгляду справи, тощо, що дана цивільна справа перебуває на розгляді в суді тривалий час, поведінки сторони позивача, а саме, щодо виконання покладених обов`язків положенням Цивільного процесуального кодексу України стосовно явки в судове засідання, відсутності в матеріалах справи письмової заяви позивача, представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Київенерго», ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання ордеру недійсним, визнання такими, що втратили право на вселення та право на користування житловим приміщенням, - залишити без розгляду, в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача без поважних причин.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Панченко