КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/943/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Осаулова А.А., ухвалене в м. Київ 21 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що між ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ОСОБА_2 29 серпня 2017 року укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 26 березня 2013 року за участю застрахованого транспортного засобу відбулась страхова подія - дорожньо-транспортна пригода, застрахований транспортний засіб зіткнувся із належним їй автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті чого останній зазнав механічних ушкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано страхувальника, 29 березня 2018 року нею було надано письмове повідомлення відповідачу про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування. 27 червня 2018 року вона отримала від страхової компанії на свій рахунок 29506,58 грн., однак вказаної суми коштів недостатньо для відшкодування завданої позивачу шкоди.

Для визначення вартості відновлювального ремонту позивачем замовлено проведення незалежного автотоварознавчого дослідження. Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку застрахованого транспортного засобу, складеного 18 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту складатиме 201364,55 грн.

На підставі вищевикладеного просила стягнути з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 171858 грн. несплаченого страхового відшкодування, збитки у розмірі 1500 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення коштів страхового відшкодування відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилалася на те, що суд у рішенні зробив висновок, що застрахований транспортний засіб є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Однак суд не взяв до уваги пояснень позивача про те, що елементи пасивної безпеки у застрахованому транспортному засобі були відсутні, а відповідно у розрахунках вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу застрахованого транспортного засобу та податку на додану вартість у підрахунках при постановленні рішення суду необхідно було використовувати визначену у висновку експерта суму вартості такого відновлювального ремонту саме без заміни спрацювання елементів системи пасивної безпеки, яка є значно меншою від вартості застрахованого транспортного засобу.

Вказувала, що суд у своєму рішенні встановив, що автомобілі, за участі яких сталася дорожньо-транспортна пригода, перебували в русі. Водночас в судовому засіданні суду неодноразово були надані пояснення про те, що у момент дорожньо-транспортної пригоди застрахований транспортний засіб знаходився у нерухомому стані, оскільки страхувальник, не справившись з керуванням, здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на застрахований транспортний засіб в той момент, коли він вже зупинився.

Крім того, факт настання дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно страхового випадку за полісом та договором встановлений у змісті висновку експерта, що повністю спростовує те, що страхувальник міг надати чи надав відповідачу неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Висновки суду про надання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку стосується прав та інтересів страхувальника, який не був залучений судом до участі у розгляді даної справи.

Від відповідача ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого факт перебування в русі автомобілів позивача та водія ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою суду та протоколом про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями самих водіїв, і даний факт позивачем не спростований.

Відповідач також не погодився із доводами позивача відносно висновків судової експертизи, яка начебто підтверджує факт настання страхового випадку, оскільки дійсно судовий експерт допускає можливість утворення пошкоджень на автомобілях внаслідок їх контактування, однак дане контактування могло відбутись при нерухомому положенні автомобіля Ford (тобто інших обставинах, ніж ті, які мали місце в дорожньо-транспортній пригоді від 26 березня 2018 року), що не узгоджується із матеріалами справи.

Не погоджувався із доводами позивача щодо вартості спрацьованих елементів пасивної безпеки, оскільки при подачі позову розмір позовних вимог позивач визначив згідно звіту від 18 червня 2018 року, серед переліку пошкоджень автомобіля містяться елементи пасивної безпеки, відповідно позивач сам визнав факт спрацювання та заміни спрацьованих елементів пасивної безпеки як частину збитків.

Зазначав, що згідно інформації на сайті https://en.52wmb.com/ позивач є покупцем транспортного засобу, який був в користуванні, автомобіль знаходився в пошкодженому стані, тобто транспортний засіб вже мав пошкодження, ідентичні з тими, які начебто отримав у дорожньо-транспортній пригоді від 26 березня 2018 року.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 11 т. 1).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року встановлено, що 26 березня 2018 року в м. Києві на вул. Пасхаліна - Сормовській ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України не надав дороги автомобілю Ford д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а. с. 15 т. 1).

В поясненнях, наданих 26 березня 2018 року Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, позивач зазначила, що рухалася на своєму авто Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Сормовській, виїжджаючи на перехрестя з вул. Ю.Пасхаліна, рухаючись головною дорогою, автомобіль Chevrolet Astro д.н.з. НОМЕР_2 не надав їй переваги в русі, чим саме вчинив зіткнення з її авто (а. с. 114 т. 1).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrolet Astro д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 застрахована на підставі полісу № АМ/1753708 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29 серпня 2017 року, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. (а. с. 12 т. 1). Також 29 серпня 2017 року ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «ІНГО Україна» уклали договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума - 200000 грн. (а. с. 13 - 14 т. 1).

За даним договором страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам, якщо відповідальність за заподіяння цієї шкоди згідно з чинним законодавством України несе страхувальник або особа, допущена до керування транспортним засобом відповідно до діючого законодавства, в порядку і на умовах, визначених цим договором та правилами страхування (загальні умови договору).

Пунктом 4.2 договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що відшкодуванню підлягає тільки пряма дійсна шкода, заподіяна третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, зазначеного в договорі страхування, якщо має місце причинно-наслідковий зв`язок між рухом транспортного засобу (його частини) і заподіяною шкодою, виключаючи втрачену вигоду, витрати на оренду, моральний збиток, втрату товарної вартості тощо.

Згідно п. 4.6 договору, страхове відшкодування виплачується за вирахуванням франшизи та страхових виплат, відшкодованих потерпілим третім особам за цим страховим випадком за полісом ОСЦПВВНТЗ страхувальника, при цьому франшиза, на суму якої була зменшена виплата за полісом ОСЦПВВНТЗ, підлягає відшкодуванню за цим договором страхування.

Згідно розділу 2 договору, страховик не відшкодовує суми податків, зборів та обов`язкових платежів.

29 березня 2018 року позивач подала до ПАТ «Страхова компанія «ІНГО Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначила, що 26 березня 2018 року рухалася в своєму автомобілі Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 по головній дорозі, а автомобіль Chevrolet Astro д.н.з. НОМЕР_2 не надав їй перевагу в русі, чим вчинив зіткнення (а. с. 16 т. 1).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, складеного 26 березня 2018 року ФОП ОСОБА_3 на підставі договору, укладеного з позивачем, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісно-транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату оцінки складає 201364,55 грн. (а. с. 18 - 27 т. 1).

За складення звіту позивач сплатила 1500 грн. (а. с. 45 т. 1).

29 березня 2018 року позивач подала до ПАТ «Страхова компанія «ІНГО Україна» заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 17 т. 1).

Відповідачем ПАТ «Страхова компанія «ІНГО Україна» надано звіт № 7045/04/18 про оцінку транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , складений 02 травня 2018 року ТОВ «Сантел Груп», згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 33362,31 грн. (а. с. 62 - 73 т. 1).

Згідно висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи, складеного 21 травня 2019 року експертами КНДІСЕ на підставі ухвали суду від 17 січня 2019 року, пошкодження правої бокової сторони кузова автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 (дві двері, боковина зі стійкою) могли утворитись внаслідок контактування з ним автомобіля Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 , однак дане контактування відбувалося при нерухомому положенні автомобіля Ford, що не узгоджується з поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вказують, що автомобіль Ford рухався. Визначити, чи могли спрацювати ремені та подушки безпеки (з відповідними супутніми пошкодженнями деталей салону) автомобіля Ford внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 26 березня 2018 року, неможливо в зв`язку з ненаданням автомобіля Ford на дослідження у невідновленому стані та в зв`язку з відсутністю в наданих матеріалах технічної документації щодо умов спрацювання елементів системи пасивної безпеки автомобіля даної моделі. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 (його вузлів та агрегатів) виключно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 26 березня 2018 року з урахуванням податку на додану вартість: із заміною елементів пасивної безпеки автомобіля, які спрацювали, складала 225046,15 грн., без заміни елементів системи пасивної безпеки автомобіля, які спрацювали, складала 119947,96 грн. (а. с. 153 - 163 т. 1).

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «ІНГО Україна» додало роздруківку з сайту https://en.52wmb.com/ щодо придбання ОСОБА_1 автомобіля Ford Fusion, який знаходиться у пошкодженому стані (а. с. 221 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення коштів страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із того, що згідно висновку експертів, пошкодження автомобіля позивача сталося не під час його руху, тобто не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що автомобілі Chevrolet і Ford рухались, однак його свідчення спростовуються висновком експертів, дана обставина свідчить про надання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування згідно розділу 3 Договору страхування.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на зазначене, оскільки позивачу було відшкодовано 29654,85 грн., матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували необхідність здійснення страхової виплати позивачу.

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Отже, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відмовляючи в задоволенні позову з підстав його недоведеності, суд першої інстанції встановив, що пошкодження автомобіля Ford Fusion сталось не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 березня 2018 року, пославшись на те, що встановлений експертами спосіб контактування автомобілів міг відбутися при нерухомому положенні автомобіля Ford, що не узгоджується з поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вказують, що автомобіль Ford рухався.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, вимоги закону щодо взаємного зв`язку доказів у їх сукупності судом дотримані не в повному обсязі.

В матеріалах справи на а. с. 131 - 136 т. 1 знаходиться висновок експертного дослідження за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 від 18 жовтня 2017 року, складений судовим експертом Скороходом К.М. за заявою ПАТ «ІНГО Україна», згідно якого автомобіль Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 своєю передньою частиною контактував з передніми правими дверима автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 . Комплекс пошкоджень правої частини автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 не міг утворитись 26 березня 2018 року в м. Києві під час руху при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, які вказала водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях. Пошкодження правої частини автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 були утворені під час знаходження останнього в нерухомому стані. Пояснення водія автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 стосовно того, що його автомобіль отримав пошкодження під час руху, вважаються технічно неспроможними.

У іншому висновку експертизи № 5530/19-52/5531/19-54 від 21 травня 2019 року експертами досліджено схему, де зафіксовано розташування автомобілів Ford та Chevrolet, а також місце зіткнення зі слів водіїв, слідової інформації на вказаній схемі не зафіксовано. Експертами зроблено висновок, що пошкодження правої бокової сторони кузова автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 (дві двері, боковина зі стійкою) могли утворитись внаслідок контактування з ним автомобіля Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 , однак дане контактування відбувалося при нерухомому положенні автомобіля Ford, що не узгоджується з поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вказують, що автомобіль Ford рухався.

Отже, експертами не виключалася можливість пошкодження правої бокової сторони кузова автомобіля Ford внаслідок контактування з ним автомобіля Chevrolet, за умови, що автомобіль Ford знаходився у нерухомому положенні.

В поясненнях, наданих 26 березня 2018 року Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, ОСОБА_2 вказав, що 26 березня 2018 року, рухаючись вулицею Ю.Пасхаліна в сторону вул. Сормовської на автомобілі Chevrolet Astro, не надав перевагу в русі автомобілю Ford Fusion, здійснив зіткнення з вищезгаданим автомобілем (а. с. 113 т. 1).

Отже, відомості про рух автомобіля Ford Fusion в поясненні водія ОСОБА_2 відсутні взагалі.

ОСОБА_1 у поясненнях зазначила, що рухалася на своєму авто Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Сормовській, виїжджаючи на перехрестя з вул. Ю.Пасхаліна, рухаючись головною дорогою, автомобіль Chevrolet Astro д.н.з. НОМЕР_2 не надав їй переваги в русі, чим саме вчинив зіткнення з її авто (а. с. 114 т. 1).

В апеляційній скарзі позивач вказувала, що нею було виконане екстрене гальмування з метою уникнення можливого зіткнення, і страхувальник, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на застрахований транспортний засіб в той момент, коли він вже зупинився.

В контексті пояснень, наданих ОСОБА_1 , те, що вона рухалася на транспортному засобі, у сукупності із застереженням експертів і їх висновками про можливість отримання автомобілем пошкоджень за даних обставин, необхідно було розуміти не буквально як фізичне знаходження в русі під час зіткнення, а як триваючий стан переміщення між пунктами призначення в транспортному засобі, що не виключало можливості повної зупинки цього транспортного засобу до моменту дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд враховує також, що обставина зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року (а. с. 15 т. 1).

За таких обставин апеляційний суд, вважаючи прийнятними доводи апеляційної скарги в цій частині, не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо недоведеності пошкодження автомобіля Ford внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки суд при цьому виходив тільки із буквального розуміння пояснень особи, потерпілої в дорожньо-транспортній пригоді, не оцінивши інші докази у їх сукупності.

З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що в момент ДТП обидва автомобіля перебували в русі і пошкодження автомобіля позивача не могли утворитися за обставин, що описані учасниками ДТП.

Апеляційний суд не приймає надану відповідачем до відзиву як доказ роздруківку з сайту https://en.52wmb.com/ щодо придбання ОСОБА_1 автомобіля Ford Fusion, який знаходиться у пошкодженому стані (а. с. 221 т. 1), оскільки відповідачем всупереч ч. 3 ст. 367 ЦПК України не доведено неможливості надання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене безпідставними є доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що транспортний засіб позивача був пошкоджений до ДТП, яка мала місце 26 березня 2018 року.

Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок, що так як ОСОБА_2 у своїх поясненнях повідомив, що автомобілі Ford Fusion та Chevrolet Astro рухалися, однак його свідчення спростовуються висновком експертів, дана обставина свідчить про надання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування згідно п. розділу 3 договору страхування.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання про права і обов`язки у правовідносинах страхування, які не мають відношення до предмета позову, між відповідачем ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» та ОСОБА_2 , який не був залучений до участі в справі ані як відповідач, ані як третя особа.

Крім того, встановивши із висновку експертів № 5530/19-52/5531/19-54 від 21 травня 2019 року, що витрати на відновлювальний ремонт в розмірі 372056,39 грн. перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди 349827,55 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку про фізичне знищення автомобіля та відповідно про необхідність виплати на користь позивача 22228,84 грн., а оскільки ця сума вже була виплачена відповідачем, то підстави для задоволення позову відсутні.

Вказані висновки суду першої інстанції є помилковими не відповідають обставинам справи.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що сума 372056,39 грн. експертом визначена як повна вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу деталей з урахуванням податку на додану вартість на запчастини та заміною спрацювання елементів системи пасивної безпеки автомобіля, тобто в економічній структурі вартості такого відновлювального ремонту наявні збитки, які не підлягають відшкодуванню страховиком відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Фактично судом встановлено інший розмір відновлювального ремонту, застосований експертом в дослідницькій частині як проміжний розрахунок, а не розмір відновлювального ремонту, зазначений безпосередньо у експертному висновку, який і є відповіддю на питання, що ставилось на вирішення експертизи.

Відтак суд, віднімаючи від вставленої експертом вартості відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу деталей 372056,39 грн. визначену ринкову вартість досліджуваного автомобіля до ДТП в розмірі 349827,55 грн. прийшов до помилкового висновку про те, що розмір страхового відшкодування з врахуванням заміни елементів системи пасивної безпеки автомобіля, які спрацювали, становить 22228,84 грн., а також про те, що автомобіль позивача є фізично знищеним.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт, які згідно висновку експерта складають 225046,15 грн. (із заміною елементів системи пасивної безпеки) або 119947,96 грн. (без заміни зазначених елементів) (а. с. 163 зворот том 1) є меншими, ніж вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 349827,55 грн., апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції про фізичне знищення автомобіля.

Суд першої інстанції не врахував також, що ані висновком експертів № 5530/19-52/5531/19-54 від 21 травня 2019 року, ані звітами про визначення вартості матеріального збитку та про оцінку транспортного засобу, складеними на замовлення як позивача, так і відповідача, не встановлено, що відбулось фізичне знищення транспортного засобу.

Таким чином, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, таке рішення не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 по суті, апеляційний суд виходить із того, що із доказів, наявних в матеріалах справи, підтверджуються ті обставини, що 26 березня 2019 року з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний позивачу автомобіль Ford Fusion отримав механічні ушкодження, чим позивачу заподіяно майнової шкоди.

Висновком експерта від 21 травня 2019 року № 5530/19-52/5531/19-54 визначено вартість відновлювального ремонту із урахуванням фізичного зносу транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 виключно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 26 березня 2018 року з урахуванням податку на додану вартість, в залежності від того, чи відновлювальний ремонт має проводитися із заміною елементів системи пасивної безпеки - 225046,15 грн., чи без заміни цих елементів - 119947,96 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечувала, що елементи пасивної безпеки у її транспортному засобі були відсутні, а тому у розрахунках необхідно використовувати суму вартості відновлювального ремонту саме без заміни спрацювання елементів системи пасивної безпеки, тобто 119947,96 грн.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення відновлювального ремонту транспортного засобу і відшкодування його вартості здійснюється на користь самої потерпілої особи, у відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, і становитиме 99956,63 грн.

Враховуючи, що страховик ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» відшкодував потерпілій ОСОБА_1 29506,58 грн., із відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена різниця цих сум, яка складає 70450,05 грн.

Крім того, із ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню також витрати на складення звіту про визначення вартості матеріального збитку в підтвердженому розмірі 1500 грн. (а. с. 45 т. 1).

У стягненні решти суми страхового відшкодування 101407,95 грн. апеляційний суд відмовляє як в недоведеній.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційним судом здійснюється перерозподіл судових витрат, із відповідача на користь позивача стягуються судові витрати за подання позову та апеляційної скарги пропорційно до їх задоволення в розмірі 1798,85 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська 33 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в розмірі 70450,05 грн., збитки у розмірі 1500 грн. та судові витрати в розмірі 1798,85 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.