ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
30 січня 2020 року м. Запоріжжя Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту,
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме майна автомобіля марки NISSAN модель SUNNY, рік випуску 1991, тип транспортного засобу легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Запорізьким МРЕВ-2 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області 05.10.2002 року і зареєстрованого Запорізьким МРЕВ-2 УДВЇ УМВС України в Запорізькій області 05.02.2002 року.
Даний автомобіль позивач прийняла у спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2018 року, виданого державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 5-36 по спадковій справі 525/2017.
02.06.2019 року ОСОБА_1 , звернувшись до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (територіального сервісного центру 2341) для перереєстрації транспортного засобу дізналась, що на автомобіль 07.02.2006 року в межах кримінальної справи № 220606 накладено арешт.
Листом від 27.07.2018 року № М-395/40/02-2018 Дніпровський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області повідомив позивачу, що в 2006 році слідчим відділом Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області проводилось досудове розслідування по кримінальній справі № 220606, порушеній 10.01.2006 року за ч. 1 ст. 289 КК України, досудове розслідування проводилося слідчим Кириченко О.М.
07.03.2006 року за результатами досудового розслідування вказану кримінальну справу закрито, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року).
У зв`язку із тим, що слідчий Кириченко О.М., яким приймалось рішення про арешт майна, в органах поліції не працює, позивачу було рекомендовано вирішувати питання щодо зняття арешту з автомобіля в судовому порядку.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає наявність даного арешту таким, що підлягає скасуванню, оскільки вона не може вільно розпоряджатися спадковим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, про зняття арешту з транспортного засобу, відкрито провадження, постановлено цивільну справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02.12.2019 року представником ГУНП в Запорізькій області суду наданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , зазначивши, що територіальні органи Національної поліції, у тому числі ГУНП в Запорізькій області утворено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ». При цьому, вказаною постановою не визначено правонаступників. Тобто, Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення про повну ліквідацію органів внутрішніх справ. Враховуючи те, що ГУНП в Запорізькій області не містить інформації щодо документів, виданих Запорізьким міським управлінням ГУМВС України в Запорізькій області, представник відповідача наголошував суду на тому, що позов ОСОБА_1 заявлено не тієї особи, яка має відповідати за ним, оскільки відсутні правовідносини з позивачем.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019 року, у справі за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача ГУНП в Запорізькій області на належного відповідача ліквідаційну комісію Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області. Роз`яснено відповідачу право на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також надано термін для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Представник позивача адвокат Козар М.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки представник ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності від представника відповідача до суду не надходила.
Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін та третьої особи, на підставі доказів, які містяться матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме спадщину яка складається з автомобіля марки NISSAN модель SUNNY, рік випуску 1991, тип транспортного засобу легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Запорізьким МРЕВ-2 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області 05.10.2002 року і зареєстрованого Запорізьким МРЕВ-2 УДВЇ УМВС України в Запорізькій області 05.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2018 року, виданого державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т.В., зареєстрованим в реєстрі за № 5-36 та наданим Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 52058618).
Під час розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено, що згідно наявних до облікових журналів реєстрації кримінальних справ за 2006 рік, слідчим відділом Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області проводилось досудове розслідування по кримінальній справі № 220606, порушеній 10.01.2006 року за ч. 1 ст. 289 КК України. Досудове розслідування проводилося слідчим Кириченко О.М., за результатами якого, слідчим 07.03.2006 кримінальну справу закрито, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року).
У зв`язку з тим, що слідчий Кириченко О.М., яким приймалось рішення про арешт вказаного транспортного засобу, в органах Національної поліції на теперішній час не працює, позивачу для вирішення питання про зняття арешту з транспортного засобу рекомендовано звернутися із відповідною позовною заявою до суду.
Відповідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року № 6 в редакції від 30.06.1978 року № 5.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 9 розділу XI «Перехідні Положення» КПК України, який набрав чинності з 20.11.2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, в даному випадку чинним КПК України порядок скасування раніше накладеного арешту на майно в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року - не передбачено. У разі накладення арешту на майно при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
Даний висновок повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 15.05.2013 року № 6-26цс13, яка відповідно до ч. 2 ст. 214, ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.
Отже, враховуючи вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини.
В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на майно яке успадкувала позивач в порядку КПК України (1960 року) було накладено арешт.
Даний арешт не був скасований в порядку визначеному нормами КПК України, і на даний час позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості розпоряджатись належним їй майном, чим порушуються права позивача як власника.
У позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, оскільки листом Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 27.07.2018 року № М-395/40/02/04-2018 ОСОБА_1 повідомлено про те, що слідчий Кириченко О.М., яким приймалось рішення про арешт вказаного транспортного засобу, в органах Національної поліції на теперішній час не працює, а тому рекомендовано звернутися із відповідною завою до суду.
У зв`язку з наведеним, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, з метою захисту права власності позивача, яка позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися успадкованим майном, а також у позасудовому порядку скасувати арешт, накладений на належне їй спадкове майно, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що необхідність у накладеному на належний позивачу автомобіль не відпала, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі у розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 12-13, 19, 76-80, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити з-під арешту транспортний засіб - автомобіль марки NISSAN модель SUNNY, рік випуску 1991, тип транспортного засобу легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який було накладено арешт 07.02.2006 року слідчим Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області Кириченко Олексієм Миколайовичем у кримінальній справі № 220606, за ч. 1 ст. 286 КК України, що належить ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2018 року, виданого державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-36.
Стягнути з ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Козар Михайло Володимирович, свідоцтво 793 видане КДКА у Запорізькій області 04.06.2020 року, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Паторжинського, буд. 1д.

Відповідач ліквідаційна комісія Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 191.

Третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 57.

Суддя В.О. Макаров