Справа № 442/6507/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/1325/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.О.

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справуза апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року в складі судді Крамара О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про захист прав споживача шляхом стягнення сум депозиту,-

встановила:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська інноваційна компанія», просила стягнути з відповідача заборгованість за договором № 10-1373863 банківського вкладу (депозиту) у Євро від 17.08.2015 року у сумі 10612,05 Євро; проценти за користування вкладом за період дії договору за заявою-договором №10-1373863 від 17.08.2015 року, з 19.02.2015 року по 20.02.2016 рік (368 днів), в розмірі - 1170,52 Євро; проценти за користування вкладом понад термін встановлений у заяві-договорі №101373863 від 17.08.2015 року, з 17.08.2015 року по 18.08.2016 рік (381 день), проценти за користування вкладом за період з 19.08.2016 року по 03.09.2017 рік, в розмірі - 1218.49 Євро; 3% вартості послуги за кожен день прострочення за заявою-договором №10-1373863 віл 17.08.2015 року, в розмірі - 121295,73 Євро; 3% річних станом на 31.08.2017 року, в розмірі - 332,31 Євро.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 17.08.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Український інноваційний банк» (правонаступником якого є відповідач) було укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-1373863 строком до 18.08.2016 року, на підставі якого нею внесено на депозитний рахунок 10612,05 Євро. Із закінченням строку дії вказаного договору відповідач кошти не повернув з причин існування тимчасових фінансових труднощів. Відтак, для захисту своїх прав змушена звернутися до суду.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» в користь ОСОБА_2 неповернутий вклад по заяві-договору про розміщення банківського вкладу №10-1373863 від 17.08.2015 року в сумі 134 625,10 Євро.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» - 41956,32 грн. судових витрат в дохід держави.

Рішення суду оскаржив відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи обґрунтовує тим, що ПАТ «Укрінком» є правонаступником та набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрінбанк» і при цьому є юридичною особою, діяльність якої не пов`язана із діяльністю комерційних банків. Зазначає, що свою діяльність відповідач розпочав з 13.07.2016 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів. Вказує, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 року зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб передати всю документацію ПАТ «Укрінбанк», в тому числі реєстр кредиторів, відповідачу, проте рішення суду не виконано, а тому, відповідач вважає за неможливе визначитися зі своїми зобов`язаннями як набувача всіх прав та обов`язків банку перед позивачем.

Звертає увагу, що відповідно до укладеного договору банківського вкладу, кошти у банку були розміщені на строк з 17.08.2015 року по 18.08.2016 року з виплатою 11% річних, відтак такі відсотки могли нараховуватися тільки під час дії договору. З 24.12.2015 року у банк введено тимчасову адміністрацію, під час якої не проводиться нарахування та виплата відсотків, а починаючи з 13.07.2016 року виключено вид діяльності «діяльність комерційних банків.

За таких обставин, не може проводитися нарахування відсотків за вкладами та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, в тому числі по вкладу позивачки ОСОБА_2 .

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про захист прав споживача шляхом стягнення сум депозиту.

18 червня 2018 року на адресу суду від ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року. Вважає рішення суду законним, обгрунтованим та таким, що не може бути скасоване по надуманих відповідачем обставинах. Звертає увагу, що відповідач не спростовує фактичні обставини справи та намагається ввести суд в оману. Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

19.10.2018 року цивільна справа № 442/6507/17 одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 року для розгляду цивільної справи № 442/6507/17 (провадження № 22-ц/811/1325/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

Ухвалою від 29.10.2018 року справу призначено до розгляду на 02 квітня 2019 року.

Ухвалою судового засідання від 02 квітня 2019 року задоволено заяву представника ПАТ «Українська інноваційна компанія» Покровської О.Ю., зупинено апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16.

Ухвалою судового засідання від 25 лютого 2020 року поновлено провадження у справі у зв`язку із усуненням підстав для зупинення.

Учасники справи позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 , представник відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія», будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки та підтвердження доставлення повістки на електронну адресу (т. 2 а.с. 159-161), в судове засідання 20.10.2020 не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

При цьому, 19.10.2020 року на адресу суду надійшла заява представника ПАТ «УКРІНБАНК» Приходько І.А. про залучення до участі у справі ПАТ «УКРІНБАНК» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Український інноваційний банк» укладено договір про розміщення банківського вкладу №10-1373863 строком до 18.08.2016 року, на підставі якого ОСОБА_2 внесено на депозитний рахунок 10612,05 Євро, процентна ставка 11,0%.

Вказані обставини визнаються стороною відповідача у запереченні на позовну заяву від 17.10.2017, відтак в силу приписів ч. 1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Правовідносини, що породжуються на підставі договору банківського вкладу виникають на підставі умови, згідно із якою вкладник передає банку вклад, а банк в свою чергу приймає вклад та розміщує його на своїх ресурсах. При цьому, метою вкладу є одержання вкладником прибутку у вигляді процентів від суми вкладу, який використовується банком у процесі своєї господарської діяльності. Тобто, в даних правовідносинах банк, використовуючи свої спроможності у сфері фінансових відносин, надає вкладнику фінансову послугу, результатом якої є прибуток для вкладника та певна вигода для банку.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України також передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до вимог пункту 3.3 глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 №516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Таким чином, зобов`язання Банку за договорами банківських вкладів (депозитів) мають виконуватися Банком належним чином відповідно до умов договорів.

22.08.2016 року позивач ОСОБА_2 направила на адресу ПАТ «Укрінбанк» вимогу про повернення грошових коштів, яка залишена без реагування.

Звертаючись із позовними вимогами позивач просила стягнути з відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія» заборгованість за договором № 10-1373863 банківського вкладу (депозиту) у Євро від 17.08.2015 року у сумі 10612,05 Євро; проценти за користування вкладом за період дії договору за заявою-договором №10-1373863 від 17.08.2015 року, з 19.02.2015 року по 20.02.2016 рік (368 днів), в розмірі - 1170,52 Євро; проценти за користування вкладом понад термін встановлений у заяві- договорі №101373863 від 17.08.2015 року, з 17.08.2015 року по 18.08.2016 рік (381 день), проценти за користування вкладом за період з 19.08.2016 року по 03.09.2017 рік, в розмірі - 1218.49 Євро; 3% вартості послуги за кожен день прострочення за заявою-договором №10-1373863 віл 17.08.2015 року, в розмірі - 121295,73 Євро; 3% річних станом на 31.08.2017 року, в розмірі - 332,31 Євро.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , суд виходив з тих обставин, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», з яким позивачкою було укладено вищезазначені договори і станом на день звернення до суду з позовом, відповідачем не виконано в повному обсязі умови договору банківського вкладу №10-1373863 та не повернуто кошти, в зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача процентів за користування вкладом та пені у розмірі 3% вартості послуг за кожний день прострочення на загальну суму 134 625,10 Євро.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції ПАТ «Українська інноваційна компанія» зазначає, що є правонаступником та набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрінбанк» і при цьому є юридичною особою, діяльність якої не пов`язана із діяльністю комерційних банків, свою діяльність відповідач розпочав з 13.07.2016 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів, постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 року зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб передати всю документацію ПАТ «Укрінбанк», в тому числі реєстр кредиторів, відповідачу, проте рішення суду не виконано, а тому, відповідач вважає за неможливе визначитися зі своїми зобов`язаннями як набувача всіх прав та обов`язків банку перед позивачем.

Питання переходу прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Українська інноваційна компанія» було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду по справі № 925/698/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Білої Ірини Володимирівни) до Публічного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Волошкове поле» та Публічного акціонерного товариства «Юрія» про стягнення 39 562 812,41 грн.

У постанові від 10 грудня 2019 року по справі № 925/698/16 Велика Палата Верховного Суду прийшла висновку, що припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки та Законом про гарантування вкладів шляхом: ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Суд врахував, що 01 жовтня 2015 року Правлінням НБУ прийнята постанова № 659/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії проблемних», якою віднесено ПАТ «Український інноваційний банк» до категорії проблемних банків. Ця постанова НБУ не оскаржена та не скасована, отже ПАТ «Український інноваційний банк» відповідно до постанови НБУ зберігає статус проблемного.

Постановою НБУ про неплатоспроможність банку 24 грудня 2015 року ПАТ «Український інноваційний банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням Фонду гарантування вкладів від 25 грудня 2015 року в цьому банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року (включно), призначено Уповноважену особу Фонду для здійснення цих повноважень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі № 826/1162/16 визнані незаконними та скасовані з моменту їх прийняття Постанова НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, суд зобов`язав НБУ надати 95 днів на відновлення платоспроможності цього банку. Це судове рішення оскаржене в апеляційній інстанції.

22 березня 2016 року відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність», на підставі відповідного звернення Фонду Правлінням НБУ винесена Постанова НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку. Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду прийняте Рішення Фонду про ліквідацію банку, згідно з яким розпочата процедура ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк», призначена Уповноважена особа Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора цього банку.

14 квітня 2016 року ухвалою КААС у справі № 826/1162/16 відмовлено у задоволенні апеляційних скарг, постанова ОАСК від 16 березня 2016 року (незаконність та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію) залишена без змін. Це судове рішення оскаржене в касаційній інстанції.

Постановою ОАСК від 29 квітня 2016 року у справі № 826/5325/16 визнані протиправними та скасовані з моменту їх прийняття Постанова НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку й Рішення Фонду про ліквідацію банку, суд зобов`язав НБУ вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «Український інноваційний банк» у якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував на 22 березня 2016 року. Судове рішення, зокрема, ґрунтується на незаконності та скасуванні Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію у справі № 826/1162/16. Це судове рішення оскаржене в апеляційному порядку.

Ухвалою від 13 липня 2016 року у справі № 826/5325/16 КААС відмовив у задоволенні апеляційних скарг, постанова ОАСК від 29 квітня 2016 року (незаконність та скасування Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку й Рішення Фонду про ліквідацію банку) залишена без змін. Це судове рішення оскаржене в касаційній інстанції.

13 липня 2016 року наглядовою радою ПАТ «Український інноваційний банк» ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких прийнято рішення про перейменування ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ», змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства за Класифікацією видів економічної діяльності (виключено «діяльність комерційних банків», за КВЕД: 64.19) та призначені голова правління і члени правління (далі - організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року). Державна реєстрація відповідних змін до установчих документів банку проведена цього ж дня приватним нотаріусом (реєстраційна дія № 2038947). Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 13 липня 2016 року ПАТ «УКРІНКОМ» продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк».

Ухвалою від 31 серпня 2016 року у справі № 826/1162/16 ВАСУ відмовив у задоволенні касаційних скарг та залишив без змін постанову ОАСК від 16 березня 2016 року та ухвалу КААС від 14 квітня 2016 року (незаконність та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію).

Ухвалою від 23 листопада 2016 року у справі № 826/5325/16 ВАСУ відмовив у задоволенні касаційних скарг та залишив без змін постанову ОАСК від 29 квітня 2016 року та ухвалу КААС від 13 липня 2016 року (незаконність та скасування Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку й Рішення Фонду про ліквідацію банку). До ВСУ було подано заяву про перегляд судового рішення касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Ухвалою ВСУ від 13 квітня 2017 року відкрите провадження у справі № 826/5325/16.

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРІНКОМ» від 28 березня 2017 року знову змінена назва акціонерного товариства на ПАТ «Українська інноваційна компанія», реєстрація здійснена 03 квітня 2017 року (реєстраційна дія № 0007396). Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 18 березня 2017 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ «УКРІНКОМ» на ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «УКРІНКОМ» та ПАТ «Український інноваційний банк».

Постановою ВСУ від 24 жовтня 2017 року у справі № 826/1162/16 скасовані судові рішення судів попередньої інстанції, відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

14 грудня 2017 року ОАСК своєю постановою у справі № 826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ «Українська інноваційна компанія», визнав незаконними та скасував Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

Постановою від 20 лютого 2018 року у справі № 826/14033/17 КААС залишив без змін постанову ОАСК від 14 грудня 2017 року (визнання незаконним та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію). Це судове рішення було оскаржене у касаційній інстанції.

03 серпня 2018 року Постановою ОП КГС у справі № 910/8117/17, зокрема, закріплено правовий висновок, що права та обов`язки ПАТ «Український інноваційний банк» як банку не можуть вважатися такими, що перейшли до ПАТ «Українська інноваційна компанія» в силу організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та 28 березня 2017 року.

09 серпня 2019 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 826/14033/17 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова ОАСК від 14 грудня 2017 року та постанова КААС від 20 лютого 2018 року щодо визнання незаконним та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

Відповідно до матеріалів справи ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») мають один й той самий ідентифікаційний код юридичної особи № 0583988. Дата реєстрації цих юридичних осіб, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі також - Єдиний реєстр), також збігається. Однак в Єдиному реєстрі відсутній запис про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», такий запис міститься лише в статуті цієї юридичної особи.

Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти банк у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019 року по справі № 925/698/16 зазначала, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів.

Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.

Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

Однак ПАТ «Український інноваційний банк» не доведено, що його стан як банку та діяльність відповідають або приведені у відповідність до вимог спеціального законодавства, яке регулює банківську діяльність. Протилежне також не спростовано доказами у справі. Судами не встановлено, а учасниками спору не доведено, що план заходів та план фінансового оздоровлення по відповідному банку було виконано в повному обсязі. Постанова Правління НБУ від 01 жовтня 2015 року № 659/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії проблемних» не оскаржена та не скасована.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду прийшла висновку, що оскільки ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «УКРІНКОМ», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні та юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2)права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 32 ЦПК України у вказаній редакції).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у вказаній редакції).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

В свою чергу, суд апеляційної інстанції не уповноважений замінювати неналежного відповідача належним і залучати співвідповідача, або залучати до участі у справі третіх осіб, відтак у задоволенні клопотання представника ПАТ «УКРІНБАНК» Приходько І.А. про залучення до участі у справі ПАТ «УКРІНБАНК» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, відмовлено.

В свою чергу, встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача ПАТ «Українська інноваційна компанія», оскільки вказане товариство не є правонаступником та не набуло прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк», колегія суддів приходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ «Українська інноваційна компанія» неповернутого вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу №10-1373863 від 17.08.2015 року в сумі 134 625,10 Євро.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про захист прав споживача шляхом стягнення неповернутого вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу №10-1373863 від 17.08.2015 року в сумі 134625,10 Євро сум депозиту - відмовити.

Компенсувати Публічному акціонерному товариства «Українська інноваційна компанія» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 12000 грн. 00 коп. за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Н.О. Шеремета