Справа № 522/6260/17
Провадження № 2/522/2546/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебула цивільна справа за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року (суддя Бойчук А.Ю.) провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року (суддя Бойчук А.Ю.) вказану цивільну справу залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями року вищевказана цивільна справа, розподілена судді Свяченій Ю.Б. для розгляду.

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження.

В процесі розгляду справи правонаступником позивача - ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області уточнено позовну заяву, по котрій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені суми пенсії у розмірі 123 512.77 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області з 24.06.2004 року та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Пенсію відповідачу призначено з 24.06.2004 року згідно особистої заяви відповідача від 10.08.2004 року в розмірі 733,50 грн. Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки АКБ «Імексбанк» від 19.04.2004 року № 1594 про заробітну плату за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

У зв`язку з виникненням сумніву щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату відповідача, згідно службової записки від 25.06.2015 року № 364/03 заступника начальника управління, відділом КПР проведено зустрічну перевірку довідки про заробіток для обчислення пенсії від 19.04.2004 року № 1594, в результаті котрої встановлені розбіжності в нарахованих сумах заробітної плати відповідача за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

Розпорядженням позивача від 12.04.2016 року пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідності до законодавства шляхом проведення перерахунку пенсії з 24.06.2004 року з урахуванням при обчисленні пенсії сум заробітної плати, вказаних в довідці від 06.04.2016 року. Розмір пенсії з 24.06.2004 року склав 472,79 грн.

В результаті проведення перерахунку утворилась переплата пенсії, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

У судове засідання 28 жовтня 2019 року з`явився представник позивача. Належним чином сповіщений відповідач не з`явився, про дату та час слухання справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 03 грудня 2019 року.

У судове засідання 03 грудня 2019 року з`явився представник позивача. Належним чином сповіщений відповідач не з`явився, про дату та час слухання справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 17 грудня 2019 року.

У судове засідання 17 грудня 2019 року з`явився представник позивача. Належним чином сповіщений відповідач не з`явився, про дату та час слухання справи сповіщався у встановленому законом порядку, до суду надійшла заява від представника відповідача про відкладення слухання справи. Судом проголошено перерву на 19 лютого 2020 року.

У судове засідання 19 лютого 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Судом роз`яснено сторонам права. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Судом заслухано пояснення сторін по справі та проголошено перерву на 19 березня 2020 року.

18 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника, по котрому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі того, що провини відповідача у надлишковому нарахуванні коштів немає та належних доказів позивачем на підтвердження позовних вимог не надано.

У судове засідання 19 березня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились, розгляд справи слуханням відкладено на 17 червня 2020 року.

16 квітня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в котрій на спростування наведених у відзиві на позовну заяву тверджень позивачем наведені письмові пояснення щодо позовних вимог.

У судове засідання 17 червня 2020 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Судом задоволено клопотання представника позивача про відкладення слуханням справи та проголошено перерву на 06 липня 2020 року.

У судове засідання 06 липня 2020 року з`явився представник відповідача. Належним чином сповіщений позивач не з`явився, про дату та час слухання справи сповіщався у встановленому законом порядку. Судом проголошено перерву на 29 вересня 2020 року.

У судове засіданні 29 вересня 2020 належним чином сповіщені учасники справи не з`явились, від представника позивача та представника відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи без особистої участі сторін.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області з 24.06.2004 року та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Пенсію відповідачу призначено з 24.06.2004 року згідно особистої заяви відповідача від 10.08.2004 року в розмірі 733,50 грн. Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки АКБ «Імексбанк» від 19.04.2004 року № 1594 про заробітну плату за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

У зв`язку з виникненням сумніву щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату відповідача, згідно службової записки від 25.06.2015 року № 364/03 заступника начальника управління, відділом КПР проведено зустрічну перевірку довідки про заробіток для обчислення пенсії від 19.04.2004 року № 1594, в результаті котрої встановлені розбіжності в нарахованих сумах заробітної плати відповідача за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

Розпорядженням позивача від 12.04.2016 року пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідності до законодавства шляхом проведення перерахунку пенсії з 24.06.2004 року з урахуванням при обчисленні пенсії сум заробітної плати, вказаних в довідці від 06.04.2016 року. Розмір пенсії з 24.06.2004 року склав 472,79 грн.

В результаті проведення перерахунку утворилась переплата пенсії, у розмірі 123 512.77 грн.

Згідно з пунктом 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (надалі ЦПК України).

Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Згідно з ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Правовою позицією ВСУ у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, а саме зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, законом визначено дві умови, за наявності яких, вбачається відрахування надміру сплаченої суми пенсії: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як вбачається з обставин, що наведені в матеріалах справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що недобросовісні дії відповідача призвели до переплати суми пенсії, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача виплаченої надміру пенсії.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На обґрунтування своїх вимог, з боку позивача суду не було надано належних та допустимих доказів та фактів підроблення документів або подання відповідачем до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку пенсіонера, або недобросовісності відповідача. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення суми надміру виплаченої пенсії є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 81, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена