Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/1459/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Уманської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом про те, що до органу опіки і піклування райдержадміністрації надійшли документи щодо позбавлення батьківських прав батька малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, який злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
З пояснень та документів встановлено, що малолітній ОСОБА_3 більше п`яти років проживав з мамою, ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 , яка згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2018 року справа № 705/2318/17 1-кп/705/199/18 відбуває покарання у місцях позбавлення волі.
ОСОБА_4 не працює, город не обробляє, домашнє господарство не веде. Упродовж багатьох років зовсім не приділяють уваги вихованню та навчанню сина. Проживає на одній вулиці із малолітнім ОСОБА_3 , проте життям сина не цікавиться, грошей на його утримання не надає.
У помешканні де мешкає, панує антисанітарія. Зловживає алкогольними напоями.
Крім того, із довідок Юрківської сільської ради та Юрківського навчально-вихованого комплексу встановлено, що ОСОБА_4 проживає у житловому будинку, де відсутні елементарні умови для проживання малолітнього. Матеріальне становище незадовільне.
Працівниками служби у справах дітей спільно із секретарем Юрківської сільської ради ОСОБА_4 було запропоновано створити умови для проживання малолітнього та забрати його до себе на час відбування покарання у місцях позбавлення волі. Позитивного рішення не прослідувало.
На засідання комісії з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації, яке відбулося 05.03.2019 року ОСОБА_4 вдруге не з`явився.
Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути аліменти з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача органу опіки та піклування Уманської РДА в Черкаській області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримують, від позовних вимог в частині стягнення аліментів відмовляються.
Представник третьої особи служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батьком - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 , актовий запис № 362.
Згідно висновку органу опіки і піклування Уманської райдержадміністрації Черкаської області від 05.03.2019 року № 2-2019, до органу опіки і піклування райдержадміністрації надійшли документи щодо позбавлення батьківських прав батька малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, який злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
З пояснень та документів встановлено, що малолітній ОСОБА_3 близько п`яти років проживав з мамою, ОСОБА_5 , яка відбуває покарання у місцях позбавлення волі. ОСОБА_4 не працює, город не обробляє, домашнє господарство не веде, проживає на одній вулиці із малолітнім, проте життям сина не цікавиться, грошей на його утримання не надає. У помешканні де мешкає, панує антисанітарія. Зловживає алкогольними напоями.
Працівниками служби у справах дітей спільно із секретарем Юрківської сільської ради ОСОБА_4. було запропоновано створити умови для проживання для малолітнього та забрати його до себе на час відбування покарання у місцях позбавлення волі, але позитивного рішення не прослідувало.
Із довідок Юрківської сільської ради та шкоди встановлено, що ОСОБА_4 упродовж багатьох років не приділяють належної уваги та навчанню сина. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації, яке відбулося 05.03.2019 року ОСОБА_4 вдруге не з`явився. З огляду на зазначене, керуючись ст. 164 СК України, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_3 орган опіки і піклування Уманської райдержадміністрації вбачає за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом про позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2018 року мати малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засуджена за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . На цей час він не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, у громадських місцях поводить себе позитивно, скарг від жителів села на нього до сільської ради не надходило.
Згідно довідки, виданої Юрківською сільською радою Уманського району Черкаської області 04.03.2019 року вих. № 44/02-11, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 5 років вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займається.
Згідно довідки, виданої директором Юрківського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Уманської районної ради Черкаської області від 28.02.2019 року № 198, ОСОБА_3 навчається у 6 класі. Згідно характеристики, останній навчається не в повну міру, потребує постійного контролю. ОСОБА_7 проживає з меншим братом та дідусем. Вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_8 займаються дідусь і бабуся.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст. 150 СК України.
Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що виражається у відсутності забезпечення її матеріально, з дитиною не спілкується, турботи та уваги до сина не проявляє, не надав позитивної відповіді щодо можливості спільного проживання з сином, мати якого на цей час відбуває покарання за вироком суду у місцях позбавлення волі. Дитина проживає разом з дідусем і бабусею, знаходиться на їх утриманні, які його фактично утримують, забезпечують хлопчика усім необхідним для нормального розвитку та виховання. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача (а.с. 15), у будинку відсутні умови для проживання дитини.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 СК України, суд -
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль