УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

26.10.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 15.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №24083, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» боргу в сумі 17148,72 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Одночасно з позовною заявою адвокатом Ляховим О.В. 23.10.2020 року подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Адвокат просить зупинити стягнення за виконавчим написом від 15.07.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 24083, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія «Аланд» боргу в сумі 17148,72 гривень, на підставі якого приватним виконавцем Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження №62793313.

Заяву обґрунтовано тим, що 11.02.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №001-0552-110214.

14.05.2020 року право вимоги за даним кредитним договором на підставі Договору відступлення права вимоги №14/052020-ФА перейшло до ТОВ Фінансова компанія «Аланд».

15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24083, відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість в сумі 17148,72 гривні, з якої: 12281,29 грн. - прострочений борг по кредиту; 4567,43 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. - витрати, які пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Період, за який проведено стягнення боргу: 31.12.2019 року по 25.05.2020 року. На даний час, з метою проведення стягнення за виконавчим написом, приватним виконавцем Лужинецьким П.В. проводиться стягнення за рахунок заробітної плати та пенсії позивача.

Адвокат зазначив, що виконавчий напис було вчинено незаконно, а всі дії пов`язані з примусовим виконанням даного напису в рамках виконавчого провадження порушують права ОСОБА_1 , а в разі задоволення позову ОСОБА_1 та проведення виконавчих дій, спрямованих на стягнення заборгованості за даним виконавчим написом, може бути утруднене виконання рішення суду, так як в даному випадку заявлені вимоги саме щодо визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи заяву про забезпечення позову, адвокат послався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також може не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому вважає, що є всі підстави для зупинення стягнення за виконавчим написом.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи згідно з приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно частин 6, 7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Встановлено, що предметом спору в даній справі є виконавчий напис від 15.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №24083, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Аланд» боргу в сумі 17148,72 грн.

В обгрунтування доводів необхідності зупинити примусове стягнення за виконавчим написом позивач долучив Витяг з реєстру виконавчих проваджень в АСВП, зі змісту якого вбачається, що 11.08.2020 року приватний виконавець Лужинецький П.В. відкрив виконавче провадження №62793313, боржником в якому є ОСОБА_1 , а стягувачем - ТОВ "Фінансова компанія "Аланд".

В той же час, ні до позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову не долучено докази, які б підтверджували, що вказане вище виконавче провадження відкрито саме на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису.

Позивач не надав до суду докази, які б підтверджували, що приватним виконавцем звернуто стягнення на доходи позивача (постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи) і постанову направлено для виконання, про що зазначено в позові, як і відсутні посилання на докази про вчинення інших дій в рамках виконавчого провадження, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та спрямованих на стягнення заборгованості.

З огляду на те, що позивач не довів належними доказами, що він просить застосувати захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення, яке проводиться на підставі виконавчого напису від 15.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №24083, який оскаржується ним в судовому порядку, суд дійшов до переконання, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі №295/12833/20 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів, з дня її з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В .Стрілецька