Справа №: 272/1042/20
Провадження № 2/272/550/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка до смерті постійно проживала в с.Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , який згідно запису в погосподарській книзі рахується за померлою, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_3 у власність згідно рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської ради від 24.12.1993.

Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3 та у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Відповідач є онуком померлої ОСОБА_3 та у відповідності до положень ст.534 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців немає. При цьому, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння її майном.

Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_3 , а саме на вищевказаний житловий будинок і земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . Судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Позивачка та її представник адвокат Гарастівська О.С. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.6). Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3 , а відповідач є онуком померлої, факт родинних відносин підтверджується посвідкою про народження позивачки, копією свідоцтва про одруження згідно якого позивачка змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження відповідача (а.с.9-10). На день смерті ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , і разом з нею проживали та були зареєстровані: зять - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою виданою Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 23 червня 2020 року №544 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який згідно записів в погосподарській книзі №8 Зарубинецької сільської ради за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 , рахується за померлою ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з погосподарської книги за 1996 - 2000 роки Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.13). Згідно довідки виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 15.06.2020 №717 вбачається, що станом на 31.12.2012 на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені (а.с.20). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_3 належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 24.12.1993 №33 та рішення двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 10 липня 2020 року Про уточнення даних до рішення виконавчого комітету №33 від 24.12.1993 "Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність" (а.с.14,18). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх фактична площа становить 0,57 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,32 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.19).

За життя, а саме 25 грудня 1998 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за №42, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла належне їй право на земельну частку (пай) розміром 3,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Перемога" ОСОБА_2 (а.с.33). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 прийняв за заповітом її онук ОСОБА_2 , та на його ім`я держнотконторою 02.03.2004 за реєстровим №421 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Перемога" с.Зарубинці Андрушівського району розміром 3,26 в умовних кадатсрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.31-32). Згідно довідки виданої Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 24 вересня 2020 року №793 вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки фактично вступила в управління, володіння та розпорядилася майном померлої (а.с.11).

В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_3 , а саме на вищевказаний житловий будинок і спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом державного нотаріуса Фещука В.А. (а.с.22).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" в пункті 1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Згідно ст.529 ЦК Української РСР від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка ОСОБА_1 має право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_3 , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80-81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.525, 529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець