Справа № 276/1556/19
Провадження по справі 8/276/1/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області 26.08.2020 року, за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу по справі №276/1556/19, яким вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.09.2019 до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обгрунтування заяви зазначено, що з березня 2020 року двоє дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з ним та відвідують в с.Поромівка Хорошівського району дошкільний заклад освіти (Артем) та Поромівську філію Хорошівського ліцею №2 ( ОСОБА_8 ). Дані обставини не були встановлені судом під час прийняття судового наказу, а заявнику не було відомо про розгляд справи судом за заявою ОСОБА_9 про стягнення аліментів.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву ОСОБА_2 та просила задовольнити її з підстав, зазначених у заяві.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, на її адресу у встановленому порядку направлялось повідомлення про дату та час розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Наказне провадження характеризується відсутністю виклику боржника і стягувача, заслуховування їх пояснень та судового розгляду.

В силу особливостей розгляду заяв у порядку наказного провадження та за відсутності уточнень, додаткових доказів від заявника до заяви про видачу судового наказу, суд вирішував питання про наявність підстав для видачі судового наказу виключно на підставі заяви ОСОБА_3 та долучених до заяви письмових доказів.

З матеріалів справи вбачається, що при видачі судового наказу про стягнення аліментів суд виходив з того, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які проживали із ОСОБА_3 на момент звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, а саме станом на 11 вересня 2019 року, та перебували на її повному утриманні.

В свою чергу, заявник ОСОБА_2 посилається на те, що на момент видачі судового наказу двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , починаючи з березня 2020 року проживали з ним, що є нововиявленою обставиною та є підставою для скасування судового наказу.

Проте, суд не може погодитись з такими доводами заявника, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В своїй судовій практиці Верховний Суд вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні (справа №264/1739/18 рішення ВС від 18.12.2018, справа №359/3012/18 рішення ВС від 19.11.2018).

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що факт проживання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з платником аліментів не є нововиявленою обставиною, оскільки і стягувачу і боржнику було відомо про цю обставину, в тому числі, станом на день видачі судового наказу.

Таким чином, недоведеність заявником наявності чітко визначених статтею 423 ЦПК України умов для скасування судового рішення (судового наказу) вказує на безпідставність поданої заяви.

В такому випадку платник аліментів може у порядку, визначеному ЦПК України та СК України, ставити питання про припинення стягнення аліментів (ч. 2 ст.197 СК України), про зменшення розміру аліментів (ст. 192 СК України).

Крім того, суд враховує, що із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 звернулась у вересні 2019 року, коли діти проживали разом з нею, дана обставина не спростована заявником.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Україною 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В свою чергу, стягнення аліментів є засобом забезпечення права неповнолітньої дитини на належне утримання, яке не може бути обмежене шляхом скасування судового наказу у повному обсязі.

Слід врахувати принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також одну з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".

Таким чином, скасування судового наказу з тієї підстави, що двоє неповнолітніх дітей ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), починаючи з березня 2020 року проживають разом з заявником - позбавляє права на належне утримання іншої неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , яка проживає разом з матір`ю, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, оскільки згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, а тому відмовляє у задоволенні заяви .

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 170, 423-429 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст складено та підписано 30.10.2020.

Суддя А.М. Збаражський