СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/32810/19

пр. № 2-о/759/339/20

29 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Конопат М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю, в якій заявниця просила встановити факт, що має юридичне значення, а сааме, факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.04.1989 року по 04.11.2019. Заявниця стверджує, що була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 25.04.1989 по 20.09.2019. З 20.09.2019 року вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично подовжувала проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею в квартирі за вказаною адресою, з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала її донька ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану квартиру заявник з членами своєї родини отримала 23.08.1995, як сім`я, в складі: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (колишній чоловік), ОСОБА_1 (дружина) та доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Весь цей час, до смерті чоловіка та доньки, сім`я заявниці проживала разом, вела спільний побут, мала взаємні права та обов`язки. Після смерті чоловіка, між заявницею та її донькою існували сімейні стосунки. Всі питання життя сім`ї вирішувались спільно, донька часто та тривало хворіла. Після другого одруження, 06.09.2019 заявник отримала службове житло від організації де працювала. В цей час донька вже дуже довго та тяжко хворіла. 20.09.2019 заявник знялась з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєструвалась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , але жодного дня в квартирі не проживала. В цей заявниця проживала разом з донькою, вони готувались до складної операції. В службовій квартирі за адресою АДРЕСА_2 заявниця жодного дня не проживала через тяжкий стан доньки, яка потребувала сторонньої допомоги та через непридатність житла для використання за призначенням, що підтверджується Актом від 20.11.2019 виданого ЖЕД №2. Після смерті доньки, заявник продовжувала проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Проте наразі не може зареєструвати своє місце проживання у вказаній квартирі. У зв`язку з цим, заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення з метою подальшого звернення до органу реєстрації місця проживання з вимогою реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи - Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надала до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що матеріалами заяви не підтверджено, що покійна ОСОБА_4 потребує стороннього догляду, допомоги та піклування в зв`язку з тяжкою хворобою. Також вказано, що 04.11.2014 заявником було зареєстровано шлюб з ОСОБА_5 . Укладаючи шлюб заявниця створила сім`ю в результаті чого стала членом сім`ї свого чоловіка ОСОБА_5 , з яким спільно проживала, пов`язана спільним побутом, мала спільні права та обов`язки. Також слід зазначити, що заявниці та члену її сім`ї чоловіку ОСОБА_5 було надано житло на родину з двох осіб відповідно до Ордеру від 06.09.2019 № 532 на право зайняття службового жилого приміщення, згідно якого їй, як робітнику з комплексного прибирання ЖЕД №2 надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Даний ордер виданий відповідно до розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.09.2019 № 599. 20.09.2019, після отримання ордеру заявниця з членом своєї сім`ї чоловіком ОСОБА_5 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . З моменту отримання ордеру на службове житло та проведення реєстрації за даною адресою, заявниця самостійно визначила за собою право на житло та проживання з членом її сім'ї - чоловіком ОСОБА_5 . Враховуючи зазначене, за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає право користування жилою площею в іншому жилому приміщенні державного житлового фонду. Заявниця в своїй заяві зазначає, що жодного дня не проживала за адресою службової квартири, проте вона особисто погодилась на отримання вказаної квартири згідно з ордером. Інформація, яка зазначається в акті, на який посилається заявник, не є тією обставиною, що свідчить про неможливість використання даного житла для проживання, а зазначає про необхідність проведення ремонтних робіт. При цьому, заявницею не надано жодних доказів, які б стали причиною унеможливлення проведення ремонтних робіт за адресою службового житла. Також, представник зазначає, що будь-яких належних доказів на підтвердження спільного проживання заявника разом з покійною ОСОБА_6 - матеріали справи не містять. При цьому, представник звертає увагу, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю не породжує юридичних наслідків для заявника оскільки заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 де є наймачем та зберігає за собою право на проживання з членом своєї родини. У задоволенні заяви просив відмовити.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ній. Заявниця зазначила, що проживала безперервно в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з донькою та чоловіком, які тяжко хворіли, після смерті чоловіка вийшла заміж вдруге та отримала службове житло, в якому ні дня не проживала, оскільки воно не було придатним для життя а фінансових можливостей на ремонт не вистачало. Зазначила, що проживала з донькою до дня її смерті. Допомагала в лікуванні, донька не працювала, тяжко хворіла, потребувала постійного стороннього догляду. Квартиру по АДРЕСА_1 , вони отримували на сім`ю ще у 1982 році, як працівники заводу «Лепсе», зробили в квартирі ремонт, підтримували квартиру у стані, придатному для життя. Службове житло видано їй для користування на час роботи на підприємстві, а після втрати зв`язку з підприємством її позбавлять права користуватися вказаним житлом. До пенсії їй залишилось працювати 2 роки. Вказувала що планує здати службове житло, оскільки не має ресурсів для відновлення його стану.

Представник заінтересованої особи, у судове засідання будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомив, подав письмові пояснення, в яких відобразив свою позицію по розгляду справи. У зв`язку з чим, керуючись ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи та її представника, про що було постановлено протокольну ухвалу.

Свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою заявниці, в судовому засіданні повідомила, що знає заявника приблизно з 1984 року, весь цей час ОСОБА_1 проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_6 . Підтвердила, що ОСОБА_1 весь час доглядала за донькою та лікувала її, оскільки та тяжко хворіла. Знає що ОСОБА_1 разом з донькою неодноразово лежала в лікарні, намагаючись її вилікувати. Підтвердила, що ОСОБА_1 ніколи ні в якому іншому місці не проживала.

Свідок ОСОБА_8 , яка також є сусідкою заявниці, повідомила, що разом з заявницею вони працювали на заводі «Лепсе». ОСОБА_1 після отримання квартири на АДРЕСА_1 весь час проживала у ній, доглядала спочатку матір, потім свою доньку, яка тяжко хворіла. При цьому, вона разом з заявником була в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , ця квартира була більше схоже за словами свідка на бомбосховище, з грибком та черв`яками.

Свідок ОСОБА_9 , який також є сусідом заявниці підтвердив, що заявниця проживала все життя своєї доньки з нею, дивилась та піклувалась за нею, місця проживання заявник не змінювала.

Вислухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.09.2016 батьками ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно з ордером на жиле приміщення №117283, на підставі рішення виконкому Жевтневої районної ради народних депутатів від 20.07.1995 №778 ОСОБА_3 з сім`єю, у складі трьох осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) було надано право на зайняття ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 04.04.2003 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після його смерті, наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 стала ОСОБА_1 .

Згідно з ордером №532, виданого на підставі розпорядження Святошинської районної державної адміністрації №599 від 03.09.2019, ОСОБА_1 на час роботи на посаді, надано службове приміщення у вигляді ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05.11.2019, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до довідки від 05.11.2019, причиною смерті вказано хронічну ішемічну хворобу серця.

Місце проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано з 25.04.1989 до 20.09.2019. З 20.09.2019 її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Місце проживання доньки заявниці за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано з 22.05.2001 по день смерті.

Відповідно до Акту від 20.11.2019 року заявниця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20.09.1019 за вказаною адресою жодного дня не проживала.

Відповідно до Акту про фактичне проживання особи від 21.11.2019 ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 21.09.2019. Вказане підтверджується довідкою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва».

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт проживання однією сім`єю встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт, який просить встановити заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний реєстрації місця проживання. При цьому, право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 не є предметом розгляду вказаної справи.

З огляду на вищезазначене, вивчивши у сукупності у судовому засіданні усі наявні докази щодо заявлених вимог, заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання заявниці разом однією сім`єю із її донькою є обґрунтованою, оскільки факт їх спільного проживання підтверджено матеріалами справи та показами свідків.

На підставі ст.15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст.5-13,76-81,89,142,206,211,258-259,265,272,315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 25.04.1989 по 04.11.2019.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.10.2020.

Суддя Ю.В. Войтенко