Справа № 148/1311/20
Провадження №2-о/148/67/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю: секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шуро-Копіївська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, за участі: заявника - ОСОБА_1 ; свідка - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мачуха ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник з мачухою проживали однією сім`єю в одному будинку з 10.05.1987 по день смерті останньої, тобто понад 25 років. За час спільного проживання були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Факт спільного проживання заявнику необхідно встановити для оформлення спадкових прав після смерті мачухи.

Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він проживав з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини як мачуха та пасинок.

Заявник в судовому засіданні заяву про встановлення факту підтримав, надав покази аналогічні викладеним у заяві обставинам.

Заінтересована особа представник Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Відповідно до надісланої на адресу суду заяви, Шуро-Копіївська сільська рада заяву ОСОБА_1 підтримує, розгляд справи просить здійснювати без участі представника.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що заявник - це її батько, ОСОБА_3 проживала разом з ним починаючи з її (свідка) народження і по день смерті ОСОБА_3 . Мати з батьком в даний час не проживають разом.

Заслухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.2013 виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради (а.с. 5), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно довідки Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 356 від 10.08.2020 (а.с. 6), після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, однак не встигла оформити. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом залишився ОСОБА_1 , тобто заявник, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Факт прийняття спадщини перевірено на підставі поданої заяви до шести місяців.

Згідно довідки Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 227 від 27.05.2020 (а.с. 7), заявник ОСОБА_1 , 1974 року народження, дійсно проживав в одному будинку із ОСОБА_3 із 10.05.1987 до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

З досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено, що заявник бажає оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак юридично оформити спадкове майно не має можливості.

Факт спільного проживання заявника з ОСОБА_3 більше п`яти років в судовому засіданні підтверджено письмовими доказами, такими як довідки Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6, 7), а також показами свідка, яка підтвердила в судовому засіданні факт спільного проживання даних осіб більше п`яти років.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 15 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у період з 1987 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як мачуха та пасинок.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.12.2020.

Суддя: