ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1404/20
Провадження № 2/483/605/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Марчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області про звільнення майна з-під заборони,-

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею за заповітом на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 48/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Під час оформлення спадщини їй стало відомо про наявність заборони на відчуження отриманого нею у спадщину майна, накладену Першою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19 червня 1996 року за № 15 за реєстром № 1-838 на підставі договору застави нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я попередньої власниці ОСОБА_3 , що була зареєстрована в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10 липня 2006 року за № 3439775 Другою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, якою їй в знятті заборони відмовлено, оскільки заборона накладена на ім`я іншої особи, а саме іншого власника нерухомого майна ОСОБА_3 . Посилаючись на порушення її прав як власника повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, просила про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Перша Очаківська державна нотаріальна контора Миколаївської області про причини неявки свого представника не повідомила.

Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 2020 року НОР 520097 та НОР 520098, посвідчених приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О., зареєстрованих в реєстрі за № № 680, 681 спадкоємцем майна ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9), а саме 48/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 48/100 частин земельної ділянки, що розташована за тією ж адресою, є ОСОБА_1 (а.с. 10, 12).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 220078781 від 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 , як спадкоємиці за заповітом належить на праві приватної власності 48/100 частин земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Разом з тим під час оформлення спадщини позивачці ОСОБА_1 стало відомо про наявність заборони на отримане нею у спадщину майно, а саме на 48/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04 вересня 2020 року, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме в знятті заборони відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , що була накладена Першою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19 червня 1996 року за № 15 за реєстром № 1-838 на підставі договору застави нерухомого майна, розташованого за вищевказаною адресою на ім`я ОСОБА_3 (зареєстрована в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10 липня 2006 року за № 3439775 Другою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області) (а.с. 6, 46-49).

Як вбачається з копії договору застави від 19 червня 1996 року посвідченого державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, який було укладено між ОСОБА_3 та Очаківським відділенням Ощадбанку № 3159 вбачається, що на виконання умов кредитного договору № 34 від 19 червня 1996 року ОСОБА_3 передала в заставу 48/100 частин жилого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та ним була накладена заборона на відчуження нерухомого майна за № 15 за реєстром № 1-838 (а.с. 46-49.)

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у цивільній справі № 2-705-04 від 02 серпня 2004 року, яке набрало чинності 02 вересня 2004 року, було визнано дійсним договір купівлі-продажу 48/100 частин будинку АДРЕСА_1 , які раніше належали ОСОБА_4 , придбаних ОСОБА_2 на публічних торгах та визнано за останньою право власності на вказану частку житлового будинку майно (а.с. 7-8).

Крім того, з вказаного рішення суду вбачається, що 31 січня 1997 року відбулися публічні торги частини будинку, що розташована за вказаною вище адресою, яка була заставлена відповідно до договору застави від 19 червня 1996 року і в разі несплати ОСОБА_3 Ощадбанку 3159 кредиту в розмірі 3479,98 грн. (кредитний договір № 34 від 19 червня 1996 року). Згідно акту продажу жилих будинків ОСОБА_2 приймала участь в торгах та придбала 48/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 за 3480 грн., які сплатила в касу Ощадбанку, що підтверджується довідкою № 218 від 19 серпня 1998 року.

Отже, оскільки наявність відповідного обтяження пов`язується позивачкою виключно з обмеженням її прав, як власника майна на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, тому справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Так, Велика Палата Верховного Суду (ВП ВС) при розгляді справи №524/8406/17 у своєї постанові від 29 травня 2019 року та у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №504/1438/14а визначила, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто за передбачених законом умов, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною першою ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Таким чином, враховуючи, що наявність застереження у відповідному державному реєстрі, позбавляє позивачку, як власника майна, права на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй часткою майна та створює їй перешкоди, а також що на теперішній час відсутні підстави для накладення заборони на майно за вищевказаним кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області про звільнення майна з-під заборони задовольнити повністю.

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, що була накладена Першою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 19 червня 1996 року за № 15 за реєстром № 1-838 на підставі договору застави нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належного ОСОБА_3 , зареєстровану в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10 липня 2006 року за №3439775 Другою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

Судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий: