Номер провадження 2-н/754/84/20
Справа №754/1387/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
В січні 2020 року Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» в особі представника Кашперського А.В. звернулось до суду із вказаною заявою.
Як вказано у поданій до суду заяві боржник ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачання якого з 01.07.2015 року здійснює Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» на піставі ліцензії АЕ № 299069 від 26.06.2015 року.
Відповідно до Правил постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» заявник зобов`язаний постачати природний газ Споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, сплата/часткова сплата споживання природного газу.
Заявник постачав природний газ, а боржник отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства.
Між Дочірнім підприємством «КиївГазЕнерджи» та ОСОБА_1 укладений договір шляхом підписання Заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП N 2500 від 30.09.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом.
Відповідно до розрахунку пеня становить - 309,41 грн., 3% річних - 569,06 грн., інфляційне збільшення заборгованості становить - 1142,69 грн.
Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, так як вимога про видачу судового наказу підтверджується наданими матеріалами.
Підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачені ст. ст. 164, 165 ЦПК України, відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 160-163, 167-170 ЦПК України,-
Копію судового наказу, заяву та додані до неї документи не пізніше наступного дня надіслати боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Н.Г. Таран
Відповідно до п.7 ст.168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно з ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Згідно з ч.1 ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили «__»_________ 20____ року.
Дата видачі судового наказу стягувачу «__»__________ 20____ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - до «__»________ 20____ року.