Провадження №2/193/335/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

13 жовтня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

за участю секретаря Ратушної В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , співвідповідача ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

9 липня 2020 року до суду звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний брат позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 5,8311 гектар, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії 1-ДП 121492 виданим19 червня 2002 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на за № 191

Зазначає, що окрім позивача спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ОСОБА_5 є їхня двоюрідна з ним сестра ОСОБА_3 , яка з позовною заявою до Софіївського районного суду Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звертатися не буде.

Для звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкової справи позивачу необхідно було надати документи які б підтвердили факт родинних відносин з померлим ОСОБА_5 , проте документи , що підтверджували зазначений факт ні у позивача, ні у ОСОБА_5 не збереглися.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2019 року по справі ЄУН 193/731/19 було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідним братом ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Зелена Долина Криничанського району Дніпропетровської області в Комунальному закладі «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради.

4 березня 2020 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

Однак приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тому, що позивач не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Про смерть двоюрідного брата ОСОБА_5 , який на час смерті перебував у Комунальному закладі «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської області, позивачу стало відомо у квітні 2019 року від сільського голови Новоюлівської сільської ради ОСОБА_7 ..

Ще за життя двоюрідного брата - ОСОБА_5 він знав про те, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2003 року ОСОБА_5 було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_8 , рідну сестру позивача, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Про наявність у двоюрідного брата ОСОБА_5 земельної ділянки (паю) позивачу також достовірно було відомо так, як брат до визнання недієздатним, працював в колгоспі ім. Б.Хмельницького, КСП ім.. Б.Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області та під час розпаювання земель КСП отримав земельну частку (пай).

З часу визнання судом ОСОБА_5 недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення опікуном ОСОБА_8 , рідної сестри позивача, земельною ділянкою двоюрідного брата розпоряджалася та користувалася сім`я ОСОБА_9 .

Племінник ОСОБА_4 неодноразово говорив, що його дядьком, а двоюрідним братом позивача ОСОБА_5 складено на його ім`я ОСОБА_4 заповіт на належну йому земельну ділянку (пай), тому він був увесь час впевнений, що ОСОБА_10 має земельну ділянку (пай) успадкувати за заповітом після смерті брата, але під час встановлення факту родинних відносин з братом ОСОБА_5 йому стало відомо, що ОСОБА_5 ще за життя в 1999 році скасував заповіт який склав на ОСОБА_11 , а з цього йому стало зрозуміло, що він також має право на спадкування майна після смерті двоюрідного брата, а тому і звернувся до нотаріуса.

Для того, щоб позивач міг володіти та користуватись спадковим майном, а саме земельною ділянкою, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 йому потрібно набути право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, але позивач з вказаних об`єктивних причин пропущений строк для прийняття спадщини.

Згідно в ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поваленої причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним

В зв`язку з цим, позивач просить визначити йому ОСОБА_2 , додатковий строк на прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_5 терміном на три місяці, яка відкрилась на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Ухвалою від 14 липня 2020 року відкрито провадження по справі та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності та підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що заперечень проти позову немає.

Співвідповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивачем при зверненні з позовом питання щодо відшкодування судових витрат перед судом не порушувалось, тому витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України, ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , співвідповідача ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк терміном у три місяці, з часу вступу рішення суду в законну силу, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася на території Софіївської (Новоюлівської сільської) селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Кащук