Дата документу 13.10.2020 Справа № 336/2448/2020
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/2448/20 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
№ 22-ц/807/2354/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Онищенка Е.А.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу BGFIBANK EUROPE в особі адвоката Луговського Олександра Юрійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року по справі за клопотанням представника BGFIBANK EUROPE адвоката Луговського Олександра Юрійовича, заінтересовані особи: AP HOLDINGS LIMITED, Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія Константа», про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року клопотання представника BGFIBANK EUROPE адвоката Луговського О.Ю., заінтересовані особи: AP HOLDINGS LIMITED, ПрАТ «Авіакомпанія Константа», про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - залишено без розгляду та повернуто разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, BGFIBANK EUROPE в особі адвоката Луговського О.Ю. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом перешої інстанції встановлено, що 13.05.2020 представник заявника, який діє на підставі довіреності від 06.02.2020, за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до суду із вказаним клопотанням, поданим в порядку глави 1 розділу IX ЦПК України, згідно з яким просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання ухвали Комерційного суду Парижу від 10.01.2020 про накладення арешту на майно АР НОLDINGS LIMITED (юридична адреса: Вежа Фуджейра, а/с 4422, Фуджейра, Об`єднані Арабські Емірати, Реєстраційний номер; А133/05/14/8541) в порядку забезпечення позову, в якості гарантії на суму 307 858,12 доларів США, в яку попередньо оцінений позов, а саме:

на володіння 4 583 460 акціями, що належать компанії НОLDINGS LIMITED, у статутному капіталі Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія Константа», заснованого відповідно до законодавства України, з капіталом 2 338 500 гривень, , юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, Україна;

на будь-яке можливе право вимоги компанії НОLDINGS LIMITED до ПрАТ «Авіакомпанія Константа», заснованого відповідно до законодавства України, з капіталом 2 338 500 гривень, , юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, Україна;

на будь-яке право вимоги компанії НОLDINGS LIMITED до власника акцій ПрАТ «Авіакомпанія Константа», заснованого відповідно до законодавства України, з капіталом 2 338 500 гривень, , юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, Україна;

на будь-яке право вимоги компанії НОLDINGS LIMITED до якого-небудь акціонера (або держателя акцій) ПрАТ «Авіакомцанія Константа», заснованого відповідно до законодавства України, з капіталом 2 338 500 гривень, , юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4, Україна;

на будь-які права вимоги, права акціонерів або емісійні цінні папери, які вищезазначені треті особи, майно яких підлягає арешту, мають або матимуть, належать їм або належатимуть від імені боржників.

Представник заявника також просить видати виконавчий лист на примусове виконання ухвали Комерційного суду Парижу від 10.01.2020 про накладення арешту на майно НОLDINGS LIMITED (юридична адреса: Вежа Фуджейра, а/с 4422, Фуджейра, Об`єднані Арабські Емірати, реєстраційний номер: А133/05/14/8541) в порядку забезпечення позову.

Залишаючи без розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд першої інстанції виходив з наступних фактичних обставин справи.

25.03.2020 залишено без розгляду клопотання ВGFIВАNК ЕUROPE про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке надійшло від представника заявника адвокатки Шаповалової К.Е. та повернуто клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала. З урахуванням положень ст. 120, 123, 261, п.16 ч.І ст. 353, ст. 354, п.З Прикінцевих положень ЦПК України, періоду встановлення карантину на території України відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, вказана ухвала законної сили не набрала, оскільки на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

Заявник, із посиланням на вказану ухвалу суду, звернувся до суду із клопотанням повторно, вважає, що рішення іноземного суду підлягає саме примусовому виконанню із посиланням на п.1 ч.І ст. З Закону України «Про виконавче провадження», за принципом взаємності, оскільки міжнародного договору, що передбачає порядок та умови визнання іноземних рішень, між Україною та Французькою Республікою не існує.

Відповідно до частини .8 ст.19 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземного суду.

За нормою п. 10 ч.І ст. 1, ч.І, З ст.8 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом. При застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

Крім того, за змістом ст. 11 вказаного нормативно-правового акту, суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того, чи застосовується у відповідній іноземній державі до подібних правовідносин право України, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене законом України або міжнародним договором України. Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч.І ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Так, порядок визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, врегульований главою 1 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (ст. 464 ЦПК України).

За змістом клопотання, підсудність справи визначено заявником саме за місцезнаходженням майна боржника АР НОLDINGS LIMITED, зареєстрованого в Об`єднаних Арабських Еміратах, який володіє 4 583 460 акцій в статутному капіталі ПрАТ «Константа», місцезнаходження за адресою: вул. Блакитна, буд.4, м.Запоріжжя, тобто, на території Шевченківського району м.Запоріжжя.

Частинами 1-3 статті 466 ЦПК України передбачено вимоги до вказаного клопотання, яке має бути поданим у письмові формі, повинно містити: ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суд^ про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Судом першої інстанції встановлено, що клопотання, яке надійшло на розгляд до суду, не відповідає положенням п. 2, З ч.З ст. 466 ЦПК України.

Зокрема, як зазначив суд, за змістом клопотання, в провадженні Комерційного суду Парижу знаходиться справа за позовом заявника до АР НОLDINGS LIMITED, іноземної компанії з обмеженою відповідальністю, до Аего Ріопеег Огопр , іноземної компанії, та його дочірніх компаній Аего Ріопеег DWС-LLС, Аего Food Іпternational про стягнення заборгованості у розмірі 307 858,12 доларів США за Договором кредитної лінії від 05.03.2019, умови якого, за твердженням заявника, порушені відповідачами у справі.

Проте, вказуючи цю обставину у якості мотиву подання клопотання, заявник не долучив доказів на підтвердження наявності вказаної справи в провадженні Комерційного суду Парижу на час звернення заявника до суду із цим клопотанням.

Такий висновок суду зумовлений посиланням в ухвалі від 06.11.2019 та 10.01.2020 на ст. Е511-1, Е511-3 Кодексу цивільного виконавчого провадження, витяг з якої наведений у перекладі («може звернутись до судді за дозволом застосувати захисний захід до майна боржника без попереднього розпорядження», «він може бути наданий головою комерційного суду, коли, за запитом до будь-якого судового розгляду, він спрямований на збереження боргу, що підпадає під юрисдикцію комерційного суду»).

Заявник зазначає, що 06.11.2019 Комерційний суд Парижу видав ухвалу про накладення арешту на майно боржника, що є заходом забезпечення вказаного позову. Ухвалу Комерційного суду Парижу від 10.01.2020 про накладення арешту на майно боржника в порядку забезпечення позову у справі постановлено у зв`язку із виправленням помилки у первісній ухвалі.

До клопотання додано копії вказаних рішень іноземного суду, із нотаріально посвідченим перекладом.

Як зазначив суд першої інстанції, з перекладу ухвал суду від 06.11.2019 року та від 10.01.2020 року встановлено, що предмет позову у них не вказано. Вказаними судовими рішеннями дозволено позивачеві застосовувати накладення арешту на майно відповідача в порядку забезпечення позову відповідно до наведеного переліку.

Судом першої інстанції була акцентована увага на тому, що з ухвал суду від 06.11.2019 року та 10.01.2020 року видно, що боржник може невідкладно подати апеляцію на накладення арешту, вимагаючи або скасування цієї ухвали, або заміни вказану гарантію на будь яку іншу міру, здатну захистити інтереси сторін. Ця ухвала може втратити силу, якщо накладення арешту на майно відповідача в порядку забезпечення позову не буде урегульовано протягом трьох місяців з дати його підписання, та якщо сторону-боржника не буде повідомлено про цей засіб забезпечення позову в восьмиденний період з дати проголошення накладення арешту на майно відповідача в порядку забезпечення позову відповідно до положень К 511-6 та К 521-1 Цивільного процесуального кодексу. Ця ухвала може втратити силу, якщо протягом одного місяця після впровадження заходів кредитор не ініціює процедуру або не виконує формальності, необхідні для отримання правового титулу шляхом застосування положень стаття К 511-7 Цивільного процесуального кодексу.

Заявник наголошує, що відповідно до процесуального законодавства Французької Республіки розгляд Комерційним судом Парижу питання про вжиття заходів забезпечення позову відбувається ех-рагtе, тобто, за заявою однієї сторони, без виклику сторін у справі.

Проте, розгляд заяви про забезпечення позову «без змагальних процедур» (ст. 875 ЦПК Французької Республіки), не впливає на необхідність повідомлення боржника про постановлення відповідної ухвали, що є умовою набрання судовим рішенням законної сили та чітко передбачено ст. К511 -8 Кодексу цивільного виконавчого провадження, оскільки захід проводиться щодо майна, яке перебуває у третьої особи та, в іншому випадку, зумовлює втрату сили забезпечувальною мірою.

Так, відповідно до засвідченого перекладу ухвал, наданих представником BGFIBANK EUROPE, витяг з яких наведено вище, передбачено втрату ухвалами сили, якщо, сторону- боржника не буде повідомлено про цей засіб забезпечення позову в восьмиденний період з дати проголошення накладення арешту на майно відповідача в порядку забезпечення позову. Таких підтверджень повідомлення боржника заявником не надано суду.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, та звертає увагу на те, що у копії ухвали суду не зазначено про дату набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин твердження заявника про те, що ухвала суду від 10.01.2020 набрала законної сили, виходячи з її змісту та природи, є лише припущенням.

Також суд першої інстанції звернув увагу і на інші неузгодженості та розбіжності, які унеможливлюють розгляд клопотання про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду.

З огляду на зазначене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належними та допустимими доказами не підтверджено ані факту обізнаності боржника про винесення вказаних судових рішень, ані дати набрання ними законної сили.

За відсутності відомостей про набрання судовим рішенням про забезпечення позову законної сили, відсутня можливість визначити й тримісячний строк дії ухвали, дотримання якого з метою звернення до виконання є обов`язковим.

Адже офіційного документу про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, в порушення п. 2 ч. з ст. 466 ЦПК України заявником не долучено до клопотання.

До того ж судова колегія враховує, що забезпечення позову не є остаточним рішенням, яким вирішена справа.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують їх.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу BGFIBANK EUROPE залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: Е.А. Онищенко

О.З. Поляков