29.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/2102/20
Єдиний унікальний номер 205/2102/20
Провадження № 2/205/1465/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2020 року вищевказана позовна заява була передана на розгляд судді ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю ОСОБА_5 було звільнено.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 131 від 07 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року цивільна справа була прийнята до розгляду призначено до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено і призначено дату розгляду на 29 вересня 2020 року.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 27 січня 2020 року, посвідченого Державним нотаріальним архівом у Дніпропетровській області за реєстровим № 1-17, вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано у встановленому порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У будинку проживає позивач зі своєю родиною. З 13 червня 1991 року відповідач у спірному будинку не проживає, його речей в ньому немає, комунальні послуги він не сплачує і ніколи не сплачував, поточний ремонт не здійснює. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинив. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Третім особам Департаментові адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду третіми особами подано не було.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до дублікату договору купівлі-продажу від 13 червня 1991 року, виданого 27 січня 2020 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області і зареєстрованого в реєстрі за № 1-17, ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 5). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с. 6).

Згідно з довідкою № 3611 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданій 18 березня 2020 року Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, в спірному домоволодінні АДРЕСА_1 , окрім позивача, третіх осіб: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також зареєстровано відповідача ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно до довідки № 681 про не проживання, складеної 11 березня 2020 року комісією у складі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , затвердженою головою квартального комітету № 9 ОСОБА_10 , відповідач ОСОБА_2 у домоволодінні не проживає з 13 червня 1991 року, його особистих речей у будинку не виявлено (а.с. 25).

ОСОБА_2 , не є членом сім`ї позивача, в домоволодінні не проживає, його речей у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує.

На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , в ньому не проживає, його речей у домоволодінні, належному позивачеві, немає, комунальні послуги ОСОБА_2 не сплачує, є колишнім власником домоволодіння, доведених документально родинних стосунків з позивачем не має, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись . 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. ч. 1, 2 ст. 386, ст. ст. 387, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: