Номер провадження: 22-ц/813/5047/20
Номер справи місцевого суду: 521/4904/19
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Бикової К.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за довіреністю - Майдебури Ю.В. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року у справі №521/4904/19 за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третґя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

25 березня 2010 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він та його родина перебувають на обліку по групі тих, хто має право позачергового отримання житла з 27.12.1991 р. за розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації за номером 1749, та статус Чорнобильця 2 категорії.

ОСОБА_1 вказує, що станом на 16.10.2018 р., його порядковий номер в черзі АДРЕСА_1 , та за 27 років, які він перебуває на квартирному обліку, його родина значно розширилась та стало недостатньо місця для проживання.

Крім того, позивач зазначив, що з 1991 року черга не рухається, хоча він мав бути забезпечений житлом протягом року з моменту подання заяви.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просив суду визнати протиправною бездіяльність Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо покращення житлових умов та зобов`язати Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, негайно покращити умови для проживання ОСОБА_1 та членів його родини згідно норм, встановлених законодавством України.

Короткий зміст рішення першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Зобов`язано Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради розглянути питання щодо можливості негайного покращення умов для проживання ОСОБА_1 та членів його родини, згідно норм, встановлених законодавством України.

В задоволенні решти вимог, відмовлено.

Вимоги та доводи апеляційної скарги

17 січня 2020 року представником Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Майдебурою Юлією Володимирівною була подана апеляційна скарга на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року.

З зазначеним рішенням апелянт не погоджується, вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таким, що підлягає скасуванню.

Представник апелянта зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що згідно наданого ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, позивач відноситься до категорії 2, а не до категорії 1. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до пільг громадян, віднесених до категорії 2 відноситься позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Крім загальних підстав, передбачених законодавством України, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які забезпечені жилою площею нижче рівня середньої забезпеченості громадян у даному населеному пункті або які проживають у комунальних квартирах.

Тому, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відносяться до категорії 2 забезпечуються житлом не протягом року, а взагалі, мають право на його отримання у порядку черговості у окремій черзі учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Представник Малиновської РА ОМР зазначає також те, що позивачу було надано житлову квартиру АДРЕСА_2 , у якій він проживає з 1984 року.

Апелянт також наголошує на тому, що подання такого позову до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради є безпідставним, оскільки районна адміністрація не є належним відповідачем по даній справі.

Зазначає, що згідно наданих Малиновській районній адміністрації повноважень відповідно до Положення про Малиновську районну адміністрацію, районна адміністрація вирішує житлові питання, у тому числі видачі ордерів, укладання договорів найму при розподілі неприватизованого житла на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради. Таким чином, до повноважень районної адміністрації не входить надання житла, це виключно компетенція Одеської міської ради. Після надання Одеською міською радою житла, районна адміністрація його розподіляє на підставі списку квартирного обліку.

З огляду на зазначене в апеляційній скарзі представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року в частині зобов`язання Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради розглянути питання щодо можливості негайного покращення умов для проживання ОСОБА_1 та членів його родити, згідно норм, встановлених законодавством України скасувати.

29 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу. Позивач зазначив, що з аргументами апеляційної скарги не погоджується, вважає що посилання представника Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на факт того, що ОСОБА_1 не відноситься до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є таким, що не впливає на законність рішення суду першої інстанції.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що зі своєю родиною проживає в наданій Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради квартирі АДРЕСА_2 , з 1984 року, та зазначена квартира була надана в користування його матері за місцем працевлаштування.

В судове засідання 08.10.2020 року позивач - ОСОБА_1 з`явився, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв, клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.02.2020 року апеляційну скаргу представника Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за довіреністю - Майдебури Ю.В. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року у справі №521/4904/19 за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - було залишено без руху.

16 березня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В. апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за довіреністю - Майдебури Ю.В. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року у справі №521/4904/19 за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2020 року Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Князюка О.В., суддів Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. цивільну справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2020 року у складі колегії суддів: головуючого судді Князюка О.В., суддів Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П до уачсті у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено - Одеську міську раду.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що згідно довідки/виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію, в квартирі АДРЕСА_3 , зареєстровано: позивача ОСОБА_1 , його дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 (а.с. 3)

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., 2 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 . (а.с. 6).

Відповідно до розпорядження голови Малиновської районної адміністрації, за номером 1749, ОСОБА_1 з 27.12.1991 року зарахований на квартирний облік та має право на позачергове одержання житла, порядковий номер черги «51». (а.с. 4)

Також, станом на 01.01.2019 р. ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за №33 у окремому списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла, та за № 4 у списку громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Частиною першою статті 9 ЖК УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Частиною другою статті 46 ЖК Української РСР визначено, що поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, а також єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року.

Згідно з пунктом 10 статті 20 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, передбачено надання гарантованих державою компенсацій та пільг у вигляді позачергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Отже, чинним законодавством врегульовано порядок надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., 2 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 . (а.с. 6).

Відповідно до розпорядження голови Малиновської районної адміністрації, за номером 1749, ОСОБА_1 з 27.12.1991 року зарахований на квартирний облік та має право на позачергове одержання житла, порядковий номер черги «51». (а.с. 4)

Також, станом на 01.01.2019 р. ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за №33 у окремому списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла, та за № 4 у списку громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Колегія суддів приймає до уваги також те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що згідно наданого ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, позивач відноситься до категорії 2, а не до категорії 1. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до пільг громадян, віднесених до категорії 2 відноситься позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Крім загальних підстав, передбачених законодавством України, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які забезпечені жилою площею нижче рівня середньої забезпеченості громадян у даному населеному пункті або які проживають у комунальних квартирах.

Таким чином учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відносяться до категорії 2 забезпечуються житлом не протягом року, а взагалі, мають право на його отримання у порядку черговості у окремій черзі учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач має право на позачергове отримання житла відповідно до вимог пункту 10 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України, що він має переважне право на отримання житла перед іншими громадянами з таким самим статусом, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, або, що надійшла його черга на отримання житла у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відтак, підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною відсутні.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач має право на позачергове отримання житла у відповідності до вимог пункту 10 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла перед ним, що узгоджується положенням статті 43 ЖК Української РСР що є підставою для відмови у задоволенні заявленого у цій справі позову.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради подана через представника - Майдебури Ю.В. на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 20119 року підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Резолютивна частина:

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено складено 19.10.2020 року.

Головуючий: О.В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе