РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1258/18

22 жовтня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Рубельському О. С.

з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що належить особі на праві власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими щчбудівлями, що належить йому на праві власності.

В обгрунтування позову покликається на те, що йому належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 . Власником другої частини будинковолодіння є відповідач, який перешкоджає позивачу користуватися належною йому частиною будинку. В зв`язку з цим просить виділити в натурі належну йому частину будинку.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю та з аналогічних підстав. Просять виділити позивач будь-яку частину будинку згідно висновку експерта.

Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що згідно висновку експерта для поділу будинку в натурі необхідно провести його перепланування, що не можна зробити без погодження можливості здійснення запланованих експертом перепланувань, чого позивачем не було зроблено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини і дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраію права власності.

Інша 1/2 частина цього ж будинку фактично належить відповідачу, який своє право власності не зареєстрував.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо користування цим житловим приміщенням, яке перебуває у їх спільній частковій власності.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).

Стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При виділі частки із спільного нерухомого майна або при його поділі співвласникам має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 Цивільного кодексу України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

При поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № № 127/14320/15-ц.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 27.12.2019 року встановлено, що існує один варіант виділу в натурі позивачу 1/2 частки житлового будинковолодіння.

Запропонований експертом варіант поділу передбачає перепланування та переобладнання спірного будинку.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні погодження з компетентними органами на можливість здійснення запланованих експертом перепланувань та переобладнань при виділенні кожному із співвласників належної йому частки у спірному будинку згідно із запропонованим експертом варіантом, які повинні бути отримані та надані суду до ухвалення судового рішення, оскільки такі документи є однією з умов правильного вирішення спору.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись 12, 89, 141, 259, 260 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що належить особі на праві власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяП. В. Олійник