Справа № 932/7254/20
провадження № 2/932/3454/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.
при секретарі - Левчинській А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -
Позивач 23.06.2020 року звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Вона дуже тяжко переживала смерть батька, в зв`язку з чим у неї значно погіршився стан здоров`я, швидкому відновленню фізичного та психологічного стану об`єктивно перешкоджало вимушене знаходження не в рідній місцевості, оскільки вони з батьком вимушені були переїхати з тимчасово окупованого м. Донецька до м. Дніпра, де в неї нема звичного кола рідних та друзів, які б могли надати хоч якусь підтримку у зв`язку із втратою батька. З 18.05.2020 року по 25.05.2020 року вона проходила курс лікування з приводу гіпертонічного кризу і 26.05.2020 року після завершення лікування відразу звернулася до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після свого батька. Проте, нотаріус постановою від 10.06.2020 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Посилаючись на поважність пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила, що з 18.05.2020 року по 25.05.2020 року вона хворіла, в зв`язку з чим проходила курс лікування з приводу гіпертонічного кризу, крім того, з березня 2020 року через оголошений в країні карантин з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби було обмежено пересування містом, зокрема, на транспорті, та відвідування різних установ, в тому числі нотаріальних контор, що завадило їй своєчасно в шестимісячний строк з дня смерті батька звернутися до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини після його смерті. В дане судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, вважав, що позивачка мала можливість направити до нотаріуса заяву про прийняття спадщини поштою. В дане судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав заяву про проведення судового засідання без засобів технічної фіксації, просив у задоволенні позову відмовити.
Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
У відповідності до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.11.2019 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1974.
Після смерті батька ОСОБА_2 позивачка, яка є його єдиною спадкоємицею першої черги за законом, дуже тяжко переживала його смерть, в зв`язку з чим у неї значно погіршився стан здоров`я, швидкому відновленню фізичного та психологічного стану перешкоджало вимушене знаходження не в рідній місцевості, оскільки вони з батьком вимушені були переїхати з тимчасово окупованого м. Донецька до м. Дніпра, де в неї нема звичного кола рідних та друзів, які б могли надати хоч якусь підтримку у зв`язку із втратою батька.
В зв`язку з погіршенням стану здоров`я, з 18.05.2020 року по 25.05.2020 року позивачка проходила курс лікування з приводу гіпертонічного кризу, що підтверджується довідкою сімейного лікаря від 25.05.2020 року, крім того, з березня 2020 року через оголошений в країні карантин з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби було обмежено пересування громадян містом, зокрема, на транспорті, та відвідування різних установ, в тому числі нотаріальних контор, що завадило їй своєчасно в шестимісячний строк з дня смерті батька звернутися до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини після смерті батька.
26.05.2020 року після завершення лікування позивачка звернулася до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Постановою завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори від 10.06.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на пропуск нею встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини.
Відповідно до копії спадкової справи № 184/2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, наданої на запит суду, з заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори 26.05.2020 року звернулася лише ОСОБА_1 .
Зважаючи на вищенаведені обставини, суд вважає, що вказаний строк для звернення з заявою для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням їй додаткового строку в два місяці, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті батька, який відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача суду не надано.
Зважаючи на заяву позивачки, витрати по справі віднести за її рахунок.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інн. НОМЕР_2 , додатковий строк у два місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.
Витрати по справі віднести за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева