Справа № 703/4921/19
20 жовтня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Прилуцького В.О.
секретаря судового засідання Кочеткової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на навчання сина та кошти понесені за його навчання за період за 2018 та 2019 роки.
Позивач та її представник, адвокат Примак В.А. в судове засідання не з`явились.
Представник позивача, адвокат Примак В.А. надав до суду заяву в якій просив суд провести розгляд справи у відсутність позивача та його, на позові наполягають.
Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому главою 11 розділом III ЦПК України, у відсутність відповідача, яка згідно ст.128, 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, як і заяв про відкладення розгляду справи, а чи повідомлення поважності причин неявки в судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 6 вересня 2000 року.
Відповідач жодної матеріальної допомоги не надавав позивачу по утриманню сина, який продовжує навчання. Неодноразові прохання як позивача сплатити у добровільному порядку частину коштів на навчання були залишені відповідачем без реагування. ОСОБА_2 стверджував, що він не має відповідних грошових коштів для надання сину на навчання.
На підтвердження вище вказаного позивач надала до суду довідку про зарахування іноземця на навчання № 1839/Rek06-18, квитанцію від 5 липня 2018 року та 16 серпня 2019 року, а також договір про проведення досліджень під час навчання перший ступінь бакалаврат від 25 вересня 2019 року.
У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подать суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Вказала позивач і на те, що вона неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання матеріальної допомоги на навчання сина, однак він відмовив, оскільки немає коштів на спалату такого навчання.
Однак, жодних доказів, на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача ОСОБА_2 , за навчання сина ОСОБА_5 в період 2018 2019 років, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплату до суду не надала.
За змістом статті 191 СК України для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: - вжиття заходів щодо одержання аліментів із відповідача; - ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також неможливість їх одержати у зв`язку із ухиленням останнього від їх сплати.
Позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до відповідача з питань стягнення аліментів за попередній час на навчання сина як в 2018 році так і в період 2019 року.
Крім того, позивач в позовній заяві просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, а саме по 1107 грн. щомісяця до моменту припинення навчання сином.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
За змістом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, про що зазначено Верховним судом України у Постанові № 6-1296цс15 від 24 лютого 2016 року.
Жодних доказів позивачем, які б підтверджували проживання сина за місцем свого навчання, вартість проїзду до навчального закладу, підручників до позовної заяви не додано, як і не надано в ході розгляду справи.
Пунктами 17,20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.
Як вбачається з дослідженого вище свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 вересня 2000 року син сторін по справі має вік, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років.
З договору про проведення досліджень під час навчання перший ступінь бакалаврат від 25 вересня 2019 року вбачається, що син сторін по справі навчається в Вищій школі логістики м. Познань та повинен сплачувати за навчання по 445 злотих для денної форми навчання.
Орім того, позивач не надала до суду документів, які підтверджують її матеріальний стан та доказів того, що син ОСОБА_5 не отримує стипендію.
Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК України).
Позивач, в порушення вимог вказаної статті, не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив факт проживання її сина разом з нею, а відповідно і правомірність її звернення до суду з цим позовом.
Крім того батьки зобов`язані утримувати дитину, яка навчається до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
За відсутності доказів суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в період навчання, відповідні твердження сторони ґрунтуються виключно на її припущеннях щодо цього.
Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача на утримання їхнього спільного повнолітнього сина за минулий час, коли він після досягнення повноліття продовжував навчатися, задоволенню не підлягає через його недоведеність, оскільки позивачем не доведено ухилення відповідача від сплати аліментів, а також те, що вона, або її син зверталися до ОСОБА_2 про їх сплату.
Крім того на підставі викладеного, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження потребування спільного сина сторін матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, та, крім того, відсутність доказів того, що повнолітній син, який, на думку позивача, потребує матеріальної допомоги, проживає разом з позивачем, і у цьому випадку остання має право на звернення до суду з цим позовом, суд доходить висновку про відсутність правових підстав і для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в сумі по 1107 грн. щомісяця до моменту припинення навчання смином.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.
Керуючисьст. 4, 12,13, 78,81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2020 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький