Справа №333/3469/19
Провадження №2/333/186/20
30 січня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3
про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 88 191,83 грн.,
ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 88 191,83 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.06.2018 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 22 500 грн. Вказаний договір був укладений шляхом надання відповідачем позивачу власноруч написаної розписки. Відповідно до змісту вказаної розписки ОСОБА_2 повинен був повернути ОСОБА_1 позичені останнім грошові кошти у розмірі 22 500 грн. у строк до 17.06.2018 року. Однак, відповідач у справі свої зобов`язання перед ОСОБА_1 не виконав, у встановлений договором строк грошові кошти не повернув. З цих підстав, у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 22 500 грн. Однак, ОСОБА_2 рішення суду не виконав, грошові кошти у сумі 22 500 грн. не повернув позивачу. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 3 968,63 грн. - відсотків за користування кредитом, 669,45 грн. 3% річних, 81 450 грн. пені, 2 103,75 грн. інфляційних витрат.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили суд позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причин «за закінченням терміну зберігання», з невідомих суду причин відповідач не з`явився за їх отриманням. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Статтею 1046 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2).
Судом встановлено, що 10.06.2018 року ОСОБА_2 підписано розписку про отримання від ОСОБА_1 в борг суми грошових коштів в розмірі 22 500 грн. із зобов`язанням їх повернути в строк до 17.06.2018 року (а.с. 10).
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок (ч. 3).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2019 року у справі №333/2198/19 встановлено, що ОСОБА_3 належним чином не виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором позики від 10.06.2018 року, грошові кошти у сумі 22 500 грн. у встановлений в зазначеному договорі строк не повернув. У зв`язку з чим, вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 10.06.2018 року в сумі 22 500 грн. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2019 року у справі №333/2198/19 набуло законної сили - 31.10.2019 року (а.с. 61-62).
Як встановлено судом, станом на час розгляду цієї справи, відповідач прийнятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів, отриманих за наведеною вище розпискою, та заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2019 року у справі №333/2198/19 не виконав.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення грошових коштів, отриманих за розпискою від 10.06.2018 року в сумі 22 500 грн., позивачем заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 3 968,63 грн. - відсотків за користування позикою.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Розрахунок суми процентів позивачем здійснений на рівні облікової ставки Національного банку України, що відповідає нормам ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а тому є вірним та обґрунтованим. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування позикою в розмірі 3 968,63 грн., що нараховані за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 р. задовольняються судом.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних в сумі 669,45 грн. за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 року та 2 103,75 грн. індексу інфляції за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 р. (розрахунки містяться в матеріалах справи).
Розрахунки 3% річних та індексу інфляції здійснені позивачем вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 3 % річних в сумі 669,45 грн. за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 року та 2 103,75 грн. індексу інфляції за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 р. задовольняються судом повністю.
Також, розглянувши заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 81 450 грн. пені за період з 18.06.2018 р. по 14.06.2019 р., суд виходить з того, що розпискою від 10.06.2018 р. сторони передбачили нарахування пені в розмірі 1% за кожен день прострочення зобов`язання з повернення суми позики.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.
Перевіривши розрахунок пені в сумі 81 450 грн. за наведений вище період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та вірність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Позивачем заявлено до стягнення 5 900 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат ОСОБА_1 додано до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 01.06.2019 року №15 (а.с. 31-32), акт надання послуг від 29.01.2020 року №1 до Договору №15 про надання правничої допомоги від 01.06.2019 року (а.с. 54), квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.01.2020 року №1 на суму 5 900 грн. (а.с. 55).
Враховуючи те, що доданими до матеріалів справи доказами в повному обсязі підтверджується сума витрат, понесених позивачем під час розгляду цієї справи, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 900 грн. та судового збору в розмірі 881,92 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 3 968 (три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 63 коп. відсотків за користування кредитом, 669 (шістсот шістдесят дев`ять) грн. 45 коп. 3% річних, 81 450 (вісімдесят одну тисячу чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. пені, 2 103 (дві тисячі сто три) грн. 75 коп. інфляційних витрат, 5 900 (п`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 92 коп. судового збору.
Повне рішення складено 07.02.2020 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова