Справа № 287/1994/19
Провадження № 2/761/4208/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Качай гроші» про визнання договору про надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-393897 недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 02.12.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Качай гроші» про визнання договору про надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-393897 недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач, просить суд, зокрема: витребувати у відповідача оригінал договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-393897 від 07.08.2019 року.

Проте вказана вимога є процесуально недопустимою, адже таке клопотання оформлюється окремим процесуальним документом, що має відповідати положенням ст.ст. 84 ЦПК України.

Таким чином позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначитись із змістом позовних вимог у вищевказаній частині та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із матеріалів справи, на дату укладення договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №00-393897 від 07.08.2019 року, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладена в наступній редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Отже, на момент укладення спірного договору, відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальнимЗаконом України «Про споживче кредитування», а неЗаконом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.п. 1,7 ч. 2ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування»цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Відповідно до п 1.3 договору про надання фінансового кредиту №00-393897 від 07.08.2019 року, кредит надавався строком на 30 днів.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів»цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1ст.1Закону України «Про захист прав споживачів»споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно змісту оскаржуваного договору №00-393897 від 07.08.2019 року, метою його укладення було надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, тобто позивачем було надано фінансовий, а не споживчий кредит і даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Отже, між ОСОБА_1 ТОВ «Качай гроші» виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент звернення позивача до суду становив (1 відсоток ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн.)

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору, а також порядку його сплати, позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлені вимоги позовної заяви в повній мірі, що станом на момент звернення позивача до суду становив, а саме - 768,40 грн.

Згідно вимог п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Оскільки позовна заява містить ряд недоліків, позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно уточнити зміст позовних вимог, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу. Крім того сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Качай гроші» про визнання договору про надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-393897 недійсним, - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: