ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9027/20 Справа № 212/5748/20 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ратушна Руслана Павлівна на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2020 року, яке постановлено суддею Чорним І.Я. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі ПрАТ «Суха Балка»), Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на те, що він працював з 27 січня 1997 року по 23 вересня 2011 року працював на посаді учня гірника очисного забою підземного, гірником очисного забою підземним в ВО «Кривбасруда», ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат», ВАТ «Кривбасзалізрудком» правонаступником яких є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Крім того з 31 липня 2012 року по 19 вересня 2019 року працював підземним гірником, машиністом підземної установки та підземним підривником на ПрАТ «СУХА БАЛКА».

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини відповідачів, які не забезпечили безпечні та належні умови праці він отримав хронічне професійне захворювання. По факту професійних захворювань ПрАТ «Суха Балка» було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання Форми П-4 від 20 травня 2020 року. Висновком МСЕК від 07 липня 2020 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності з яких: 50% - вібраційна хвороба та - 15% - ХОЗЛ, з 07 липня 2020 року з наступним переоглядом 01 червня 2021 року та встановлено третю групу інвалідності.

Просив суд стягнути у відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - 112 500 грн. з ПрАТ «Суха Балка» - 37 500 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в розмірі 67500 гривень 00 копійок, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в розмірі 22500 гривень 00 копійок, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в розмірі 630 гривень 60 копійок, з ПрАТ «Суха Балка» в розмірі 210 гривень 20 копійок.

У решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ратушна Р.П. ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивача, просить збільшивши його розмір до заявленого у позові, оскільки визначений судом розмір значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності , виваженості і справедливості. Характер немайнових втрат, стан здоров`я, тяжкість вимушених змін, та значної втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичне життя.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та вбачається з копії трудової книжки, що ОСОБА_1 у період з 27 січня 1997 року по24.06.1997 року працював на посаді учня гірника очисного забою з 24.06.1997 року по 23.09.2011 року - гірником очисного забою на підземних роботах в ВО «Кривбасруда», ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат», ВАТ «Кривбасзалізрудком» правонаступником яких є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та з 31 липня 2012 року по 03.04.2013 року підземним гірником очисного вибою, з 03.04.2013 року по 19.09.2019 року та гірником очисного вибою у Приватному акціонерному товаристві «СУХА БАЛКА». 19 вересня 2019 року позивача звільнено з займаної посади відповідно до ст.. 38 КзПП України у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.9-15).

Відповідно до інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 09.12.2019 року та інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 від 10.02.2020 року причиною професійного захворювання позивача є робота в умовах впливу шкідливих факторів, умови праці які перевищували встановлені гранично допустимі норми зокрема у ПрАТ «СУХА БАЛКА» концентрація пилу переважно фіброгенної дії (пил із вмістом вільного кремнію діоксиду 10-70 %) перевищує гранично-допустиму концентрацію (далі - ГДК) в 2,6 рази; показники мікроклімату не відповідають встановленим нормам, а саме фактичний відсоток відносної вологості перевищено (норма 30-80%, фактично 95%), температура 22,6°С при нормі 16-19°С, швидкість руху повітря 0,13 при нормі 0,1-0,5; фактичні рівні звукового тиску, еквівалентні рівні шуму перевищено (норма 80 дБА, фактично - 96 дБА), еквівалентний рівень віброшвидкості перевищує допустимий рівень на7 дБ, показники важкості праці та показники напруженості трудового процесу перевищено. У ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» підчас роботи підземним гірником очисного забою шахти «Октябрьска» (з січня 1997 року по вересень 2011) концентрація пилу переважно фіброгенної дії (пил із вмістом вільного кремнію діоксиду 10-70 %) перевищує гранично-допустиму концентрацію (далі - ГДК) в 1,8 рази; показники мікроклімату не відповідають встановленим нормам, а саме фактичний відсоток відносної вологості перевищено (норма 30-80%, фактично 93%), температура 22,2°С при нормі 16-19°С, швидкість руху повітря 0,12 при нормі 0,1-0,5; фактичні рівні звукового тиску, еквівалентні рівні шуму перевищено (норма 80 дБА, фактично - 102 дБА), рівень віброприскорення на 2 дБ перевищує допустимий рівень, показники важкості праці та показники напруженості трудового процесу перевищено (а.с. 23-28)

Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозом вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5, S1, С5, С6, С7), вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузії міжхребцевого диска L5-S1, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу ліктьових суглобів та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого-другого ступеня(а.с.29-30)

Висновком МСЕК від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню з яких: 50% втрати професійної працездатності по вібраційній хворобі та - 15% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ, з 07 липня 2020 року з наступним переоглядом 01 червня 2021 року та встановлено третю групу інвалідності.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача до ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ПрАТ «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України та виходив з обов`язку відповідачів відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди та розміром відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п. 13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд в повній мірі врахував роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд врахував що у зв`язку в хронічним професійним захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, оскільки останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Так, судом встановлено, що внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінився образ життя, що завдає йому моральних страждань, оскільки позивача турбуює стійкий біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта, біль та обмеження об`єму рухів плечових, ліктьових і колінних суглобах. Позивач завжди відчуває задишку при помірному фізичному навантаженні, слабкість, швидку втомлюваність, важкість у грудях, біль по ходу трахеї, закладеність носу, сухий кашель, перебої в роботі серця, важкість та свист у вухах. Відчуття того, що позивач ніколи не буде здоровою людиною постійно переслідує його внаслідок чого він постійно перебуває в стані психічного напруження. Внаслідок професійного захворювання докорінно змінився уклад його життя, що підтверджується витягами з лікарняних епікризів.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що судом першої інстанції не враховано роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», у зв`язку з чим вважає суму стягнутої моральної шкоди необґрунтованою та значно заниженою, колегія суддів вважає безпідставними з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення врахував тяжкість фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тривалість роботи позивача на підприємствах відповідачів, відсоток втрати професійної працездатності,конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили та визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка» в розмірі 22500 грн. з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в розмірі 67500 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: