Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2782/19
Провадження № 2/553/274/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.10.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі: - Іжик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного м позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопада 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дитина перебуває на її утримання при цьому відповідач не надає на утримання дитини матеріальної допомоги, тому зважаючи на вказані обставини була змушена звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття щомісяця.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та прохала суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500 грн., з дня винесення рішення суду та прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Гончаренко О.В. не з`явились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 06 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2012 року ( а.с.7).

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 впродовж останнього року в добровільному порядку сплачувались аліменти у розмірі 1000 грн., даний факт не заперчуваввся позивачем у справі.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 являється батьком неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 110-112,166, 180-183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. до досягнення нею повноліття, починаючи з дати винесення рішення 27 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного судучерез Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко