печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про залишення позову без руху,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позову без руху, оскільки судом помилково відкрито провадження за позовом, який не відповідає положенням ст. 175 ЦПК України, а саме у позові не зазначено:

-адреса електронної пошти сторін;

-обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, з урахуванням суми середнього заробітку за вас вимушеного прогулу

-відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Крім того, зазначив, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачено судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали вказану заяву.

Представники позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення заяви, мотивуючи її необґрунтованістю.

Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України, суд дійшов висновку про залишення позову без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме для зазначення:

- електронної пошти сторін;

- обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, з урахуванням суми середнього заробітку за вас вимушеного прогулу, про які заявлено позивачем у справі, виходячи з наявної довідки про його заробітну плату від 28.05.2020 № 20.1.0.0.0/7-202005/4263 (т. 1 а.с. 131)

- відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Крім того, позивачу слід правильно визначити ціну позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, оскільки ним ціна у позові визначена у сумі 500 000 грн. Проте, з прохальної частини позову вбачається, що ціна позову є значно більшою (500 000 грн. як відшкодування моральної шкоди, 308 115 грн. 89 коп. - заборгованість із заробітної плати та невизначена ціна середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Суд дійшов висновку і про залишення позову без руху з підстав недоплати судового збору.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 000 грн., що пропорційно позовним вимогам про стягнення моральної шкоди у сумі 500 000 грн.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача, що позивач повинен доплатити судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди, виходячи з п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» з розрахунку 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки заявлена моральна шкода позивачем у позові не стосується позову про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації, а лише є обгрунтуванням позовних вимог про порушення трудових прав споживача.

Водночас, за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судовий збір не сплачений, та підлягає сплаті позивачем.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за вимоги майнового характеру повинен бути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивачем не визначена сума середнього заробітку за вас вимушеного прогулу, про які заявлено позивачем у справі, то суд не може самостійно визначити судовий збір за вказану позовну вимогу, враховуючи і те, що судом покладено обов`язок на позивача розрахувати цю суму.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості з виплати та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

У разі невиконання вказаних недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Батрин О.В.