Справа № 467/212/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.10.2020 року смт. Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретарів Калайди К.В.,Манукян В.П., Шевчука Я.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

20.02.2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу на загальну суму 235122,66 грн., а саме:

за розпискою від 25.04.2017 року - суми боргу в розмірі 30 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця7320 грн., інфляційного збільшення боргу 5160,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 2088,49 грн.;

за розпискою від 21.12.2017 року - суми боргу в розмірі 30 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 12 160 грн., інфляційного збільшення боргу 4680,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1198,36 грн.;

за розпискою від 06.04.2018 року - суми боргу в розмірі 20 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4133,33 грн., інфляційного збільшення боргу 2100,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 869,59 грн.;

за розпискою від 24.07.2018 року - боргу в розмірі 20 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4000,00 грн., інфляційного збільшення боргу 1000,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 698,63 грн.;

за розпискою від 17.08.2018 року - боргу в розмірі 50 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4333,33 грн., інфляційного збільшення боргу 4150,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1997,26 грн.;

за розпискою від 04.09.2018 року - боргу в розмірі 25 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 1133,33 грн., інфляційного збільшення боргу 2075,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1025,34 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово протягом 2017-2018 років брав у нього грошові кошти в борг під 4% щомісяця, про що власноруч написав розписки, зобов`язавшись повернути грошові кошти та сплатити 4% на місяць в обумовлений термін, а саме: за розпискою від 25.04.2017 року взяв суму 30 000,00 грн. до 25.10.2017 року; за розпискою від 21.12.2017 року суму 30 000,00 грн. до 21.10.2018 року;за розпискою від 06.04.2018 року суму 20 000,00 грн. до 08.09.2018 року; за розпискою від 24.07.2018 року суму 20 000,00 грн. до 21.12.2018 року; за розпискою від 17.08.2018 року суму 50 000,00 грн. до 21.10.2018 року;за розпискою від 04.09.2018 року суму 25 000,00 грн. до 08.10.2018 року.

Позивач вказує, що до даного часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе грошові зобов`язання, строк виконання яких настав, відтак просить стягнути належні йому грошові кошти згідно боргових розписок з урахуванням інфляційних втрат та 3 процентів річних, як наведено у його розрахунку.

25.03.2020 року провадження у справі відкрито, справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, яке неодноразово відкладалось за клопотаннями та у зв`язку з неявкою сторін, зокрема, через впровадження у країні карантинних заходів, спрямованих на запобігання поширенню коронавірусноїінфекції COVID-19 та продовження у зв`язку із цим процесуальних строків.

В судовому засіданні 08.05.2020 року за клопотанням представника позивача до матеріалів справи долучено оригінали боргових розписок, якими обґрунтовано позов.

Ухвалою від 03.07.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду у судовому засіданні, яке також неодноразово відкладалось за клопотаннями та у зв`язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.

Позивач ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судові засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово належним чином повідомлявся про час і місце як підготовчого так і судового засідання за зареєстрованим місцем проживання проте в судове засідання не з`явився. Під час підготовчого судового провадження 14.04.2020 року від нього отримано судом заяву від 11.04.2020 року, в якій він просив судове засідання відкласти в зв`язку із карантином, просив залучити до участі у справі у якості третьої особи Арбузинську податкову інспекцію Южноукраїнського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, зазначив, що ним на адресу Арбузинського відділення Братського відділу поліції направлена заява з проханням відкрити кримінальне провадження відносно гр. ОСОБА_2 за скоєння правопорушення , передбаченого ст. 190 КК України. Клопотання ОСОБА_3 про відкладення підготовчого судового засідання судом задоволено, заява в частині залучення третьої особи ухвалою у підготовчому судовому засіданні 08.05.2020 року без виходу в нарадчу кімнату на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України залишена без розгляду черезнекоректно вказане найменування третьої особи, невиконання вимог п.5 ч.1 ст.183 ЦПК України та незазначення підстав залучення третьої особи, оскільки у заяві не вказано, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки цієї особи щодо однієї зі сторін. Відзив відповідачем не подано. Судове засідання неодноразово відкладалось через його неявку.

На цій підставі, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, керуючись вимогами ст.ст. 280,281 ЦПК України в судовому засіданні 24.02.2020 року суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно розписки від 25.04.2017 року (а.с.52) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 30 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 25.10.2017 року.

Згідно розписки від 21.12.2017 року (а.с.53) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 30 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 21.10.2017 року.

Згідно розписки від 06.04.2018 року (а.с.48) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 20 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 08.09.2018 року.

Згідно розписки від 24.07.2018 року (а.с.51) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 20 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 21.12.2018 року.

Згідно розписки від 17.08.2018 року (а.с.49) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 50 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 21.10.2018 року.

Згідно розписки від 04.09.2018 року (а.с.50) ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 25 000,00 грн. під 4% щомісяця на строк до 08.10.2018 року.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц.

Відповідно дозазначених вимог закону, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено ряд договорів позики, згідно умов яких позивач надав у користування відповідачу грошові кошти в обмін на зобов`язання відповідача повернути вказані кошти у визначений строк та сплатити відсотки. Проте дане зобов`язання відповідачем виконано не було.

Звертаючись до суду із вказаним позовом про стягнення боргу за договорами позики, позивач ОСОБА_2 посилався, як на доказ підтвердження отримання відповідачем відповідних сум позики на розписки, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи, тому оцінюючи дані боргові розписки, суд визнає їх як належні та допустимі докази на підтвердження існування між сторонами правовідносин, які виникають з договору позики.

При цьому слід зазначити, що незважаючи на неодноразове відкладення судового засідання та забезпечення відповідачу можливості реалізувати своє право на подання відзиву, заперечень, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, таких доказів відповідачем суду не надано, відтак, у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності наданих представником позивача оригіналів розписок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи розписки є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й, відповідно, свідчать про існування між сторонами саме ряду укладених договорів позики та є доказом не лише факту укладення договорів, але й факту передачі грошових сум позичальнику.

За розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_3 станом на день звернення з позовом, 20.02.2020 року, з урахуванням строків повернення позики, визначених розписками становить 235122,66 грн., що складається із заборгованості:

за розпискою від 25.04.2017 року - суми боргу в розмірі 30 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 7320 грн., інфляційного збільшення боргу 5160,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 2088,49 грн.;

за розпискою від 21.12.2017 року - суми боргу в розмірі 30 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 12 160 грн., інфляційного збільшення боргу 4680,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1198,36 грн.;

за розпискою від 06.04.2018 року - суми боргу в розмірі 20 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4133,33 грн., інфляційного збільшення боргу 2100,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 869,59 грн.;

за розпискою від 24.07.2018 року - боргу в розмірі 20 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4000,00 грн., інфляційного збільшення боргу 1000,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 698,63 грн.;

за розпискою від 17.08.2018 року - боргу в розмірі 50 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4333,33 грн., інфляційного збільшення боргу 4150,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1997,26 грн.;

за розпискою від 04.09.2018 року - боргу в розмірі 25 000,00 грн., процентів за розпискою в розмірі 4% щомісяця 1133,33 грн., інфляційного збільшення боргу 2075,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1025,34 грн.

Суд погоджується із зазначеними розрахунками, оскільки позивачем заборгованість за процентами за користування позикою розрахована виходячи із встановленого договорами розміру процентів у межах строку дії зазначених договорів, вірно враховано індекси інфляції, відомі з офіційного джерела (офіційне видання «Урядовий кур`єр»), 3% річних та вірно розраховано період прострочення грошового зобов`язання за кожною розпискою.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач ОСОБА_3 відзив, заперечення проти позову до зазначеного часу не надав, борг не повернув, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 2351,23 грн.

Керуючись ст. 11, 509, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 заборгованість за договорами позики у загальній сумі 235 122 (двісті тридцять п`ять тисяч сто двадцять дві) гривні 66 копійок, що включає заборгованість:

за розпискою від 25.04.2017 року -борг в розмірі 30 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 7 320,00 грн., інфляційне збільшення боргу 5 160,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 2 088,49 грн.;

за розпискою від 21.12.2017 року - борг в розмірі 30 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 12 160,00 грн., інфляційне збільшення боргу 4 680,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 198,36 грн.;

за розпискою від 06.04.2018 року - борг в розмірі 20 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 133,33 грн., інфляційне збільшення боргу 2 100,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 869,59 грн.;

за розпискою від 24.07.2018 року - борг в розмірі 20 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 000,00 грн., інфляційне збільшення боргу 1 000,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 698,63 грн.;

за розпискою від 17.08.2018 року - борг в розмірі 50 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 333,33 грн., інфляційне збільшення боргу 4 150,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 997,26 грн.;

за розпискою від 04.09.2018 року - борг в розмірі 25 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 1 133,33 грн., інфляційне збільшення боргу 2 075,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 025,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 витрати на оплату судового зборув сумі 2351 (дві тисячі п`ятдесят одна) гривня 23 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем та іншими учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2020 року.

Суддя І.О.Догарєва