Справа № 212/3616/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Скоробогатька В.Ю., представника відповідача адвоката Акімової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та спростування її,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просила визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, поширену ОСОБА_2 інформацію, викладену у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2020, фактичного обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення зі сторони відповідача, а саме: « ОСОБА_1 , була звільнена від обов`язків Голови первинної профспілки нашого закладу за недбале виконання своєї роботи це виглядає як помста»; « ОСОБА_3 , спілкуючись з ОСОБА_1 , негативно налаштовані на більшість співробітників нашого закладу»; « ОСОБА_1 неодноразово видавала неправдиву інформацію»; « ОСОБА_1 морально дезорганізує колектив». Спростувати інформацію щодо причетності ОСОБА_1 до з`явлення анонімних скарг, на які доводиться відписуватися, остання 16.03.2020 року, реєстраційний НОМЕР_1 . Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування на дошці повідомлень Дошкільного Навчального закладу (ясла садок) комбінованого типу № 33 Криворізької міської ради наступного змісту: «Повідомляю, що мною ОСОБА_2 завідувачем КЗ «ДНЗ (я/с) КТ №33, була опублікована та розголошена недостовірна інформація в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2020 року, що ОСОБА_1 , причетна до факту втручання зовні в систему електронного сайту Дошкільного Навчального закладу (ясла садок) комбінованого типу № 33 Криворізької міської ради. Також є недостовірною і наступна інформація « ОСОБА_1 , була звільнена від обов`язків Голови первинної профспілки нашого закладу за недбале виконання своєї роботи це виглядає як помста»; « ОСОБА_3 , спілкуючись з ОСОБА_1 , негативно налаштовані на більшість співробітників нашого закладу»; « ОСОБА_1 неодноразово видавала неправдиву інформацію»; « ОСОБА_1 морально дезорганізує колектив». Інформація про причетність ОСОБА_1 до з`явлення анонімних скарги, на які доводиться відписуватися, остання 16.03.2020 року, реєстраційний НОМЕР_1 є недостовірною».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона має дві вищі педагогічні освіти, працює у КЗ «ДНЗКТ № 33» КМР на посаді вчителя-логопеда. Відповідач, яка є завідуючою вищезазначеного закладу, систематично погрожує та принижує позивача, всіляко гальмує її дії щодо професійного кар`єрного зростання, спричиняє шкоду діловій репутації позивача, як добросовісного працівника, використовуючи плітки: відповідач поширює інформацію про фіктивність листка непрацездатності; необґрунтоване звернення відповідача до Покровського відділу поліції виявилося невдалою спробою звинуватити позивача у можливих матеріальних збитках майна закладу; вчинення психологічного тиску, погрозами в усній формі щодо звільнення позивача з роботи з ініціативи власника з підстав невідповідності займаній посаді; необґрунтована відмова в наданні соціальної відпустки як матері двох дітей до 15 років та одинокій матері. Все це, а саме упереджені дії відповідача, безпідставні обвинувачення, обмеження її прав щодо кар`єрного зростання, застосування психологічного тиску шляхом поширення недостовірної інформації та періодичні погрози щодо фізичної розправи за межами закладу, на думку позивача, є порушенням відповідачем ст. 297 ЦК України.

Ухвалою суду від 29 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

24 червня 2020 року позивачем на виконання ухвали суду від 29.05.2020 надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення копії ухвали.

24 вересня 2020 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, про допит свідка ОСОБА_3 , про виклик відповідача для надання пояснень у судовому засіданні, про відкладення розгляду справи, призначеного на 25.09.2020.

Ухвалою суду від 25.09.2020 клопотання позивача від 24.09.2020 частково задоволено, розгляд справи призначений з викликом сторін на 19.10.2020, викликано ОСОБА_3 для допиту у судовому засіданні у якості свідка.

09 жовтня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому посилалась на те, що з 16.09.2014 ОСОБА_1 працювала у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла/садок) комбінованого типу № 33» КМР на посаді вчителя логопеда, 21.08.2020 була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. В 2016 році позивачу було присвоєно кваліфікацію «спеціаліст другої категорії». 07.10.2019 на підставі особистої заяви позивача вона була допущена для проходження позачергової атестації у 2019-2020 навчальному році для отримання кваліфікаційної категорії «спеціаліст першої категорії». 08.04.2020 позачергова атестація ОСОБА_1 була відтермінована у зв`язку із наявністю зауважень до наданих для атестації документів. 17.04.2020 позивача було визнано такою, що відповідає займаній посаді та присвоєно категорію «спеціаліст першої категорії» за умови виконання рекомендацій атестаційної комісії щодо дотримання морально-етичних якостей педагога. Окрім того, 26.02.2020 роботі голови профспілкової організації закладу, а саме позивачу, було дано незадовільну оцінку та обрано іншого голову профспілкового комітету. 19.03.2020 керівник проекту «Класна Оцінка» ОСОБА_4 листом повідомив комунальний заклад відповідача, що в період часу з 08.24 до 08.55 год. на сайті закладу з-під акаунту адміністратора садочка ОСОБА_2 була проведення 361 дія редагування сторінок сайту (у т.ч. видалення інформації). З урахуванням того факту, що відповідач особисто не здійснювала вищезазначених дій щодо редагування сайту та того, що пароль, окрім відповідача, знали ще три особи, для уникнення аналогічних ситуацій у майбутньому ОСОБА_2 27.03.2020 звернулася до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб, у якій було згадано прізвище позивача, а тому остання вважає, що інформація, яка міститься у заяві є недостовірною та просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Враховуючи те, що звернення відповідача до правоохоронного органу з зазначеною заявою було направлено на реалізацію права відповідача, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не на розповсюдження завідомо неправдивої інформації, так як Покровський ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області є компетентним органом розглядати вказані заяви, та таке звернення є способом реалізації права відповідача на звернення до відповідних органів, підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, на думку відповідача, надана у якості доказу фотокопія заяви відповідача, яка була подана до органу поліції, є недопустимим доказом, оскільки отримана позивачем без законних на те підстав. У своєму позові позивач у порушення вимог ч. 7 ст. 277 ЦК України, просить спростувати інформацію викладену у заяві про притягнення винних осіб до відповідальності, у інший ніж визначено законом спосіб, а саме шляхом розміщення відповідного оголошення на дошці повідомлень у комунальному закладі. Також, на думку відповідача, позивач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував зазначені у позові обставини про те, що з боку відповідача здійснювався моральний тиск на позивача. Твердження позивача, що відповідач позбавила її посади голови профспілки є необґрунтованим, оскільки позивача не було обрано головою рішенням вищого органу первинної профспілкової організації на звітно-виборних профспілкових зборах. Також, посилання позивача, що відповідач умисно виключила її зі складу Атестаційної комісіє є необґрунтованим та таким, що спростовується фактичними обставинами справи, так як у зв`язку з тим, що позивача не було обрано до складу профспілки, у відповідності до п. 2.7 Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, ОСОБА_1 була виключена із атестаційної комісії, до складу якої вона входила як представник профспілкового комітету. Також, на думку відповідача, позивачем не надано суду доказів, яким чином зазначена заява завдала шкоди позивачу та які негативні наслідки настали для позивача, не вказаний причинно-наслідковий зв`язок між направленням заяви та можливим негативними наслідками.

19.10.2020 за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 розгляд справи був відкладений на 02.11.2020.

02 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою позивача та її представника в судове засідання судовий розгляд відкладений на 18.11.2020.

Судовий розгляд 18 листопада 2020 року був відкладений за клопотанням представника позивача на 01.12.2020.

01 грудня 2020 року судовий розгляд відкладений на 07.12.2020 за клопотанням представника позивача про необхідність ознайомитися із відзивом, в судовому засіданні були допитані свідки, які з`явилися.

07 грудня 2020 року судовий розгляд відкладений на 23.12.2020 за клопотанням представника позивача у зв`язку із зайнятістю у іншому процесі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 суду показала, що вона працювала з 2012 року в навчальному закладі № 33 під керівництвом ОСОБА_6 , пізніше на роботу у заклад влаштувалася логопедом ОСОБА_7 , яка думку свідка, була добрим фахівцем, і ОСОБА_6 на той час так само вважала. У подальшому вона (свідок)пішла у декретну відпустку, а коли у 2018 році повернулася на роботу, все змінилося. ОСОБА_6 придиралася до ОСОБА_7 , ображала її, погрожувала звільнити. Вона (свідок)не розуміла причини такого відношення ОСОБА_6 до ОСОБА_7 . Через деякий час ОСОБА_6 аналогічно стала відноситися і до неї (свідка), почала її ображати, і вона (свідок) вимушена була звільнитися в серпні 2019 року. ОСОБА_6 вказала її (свідка) у своїй заяві про втручання у роботу сайту, що у неї (свідка) був доступ до нього, оскільки вона (свідок) розміщувала на сайті інформацію. Доступ до цього сайту надавався усім педагогам. Коли вона (свідок) уходила в декрет у грудні 2015 року, то передала код доступу до сайту діловоду. Вона (свідок) була допитана поліцією і її ознайомлювали із заявою ОСОБА_6 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що вона працює в навчальному закладі № 33 на посаді методиста, завідуючою закладом є ОСОБА_2 . Коріняку знає з 2010 року, коли працевлаштувалася на роботу. ОСОБА_2 просила колектив допомагати ОСОБА_7 у роботі як новому працівникові. У 2011 році ОСОБА_7 перейшла працювати психологом до іншого навчального закладу, але не знайшла там спільну мову і повернулася назад логопедом. Вона (свідок) працювала з ОСОБА_7 в одній групі, усі допомагали їй. ОСОБА_7 була обрана головою профкому, але у 2019 році колектив почав вимагати звіту за її роботу, так як ОСОБА_7 жодного разу не звітувала, і це ОСОБА_7 сприйняла як особисту образу, відмовилася звітувати, колектив вимагав звільнити її з посади голови профкому. Одночасно з цими подіями проводилася атестація працівників, для ОСОБА_7 це була друга атестація, оскільки перший раз вона її пройшла автоматично. Під час проведення атестації до ОСОБА_7 були претензії щодо ведення документації. Конфлікти провокувала сама ОСОБА_7 , і все це чомусь дійшло до особистих образ на ОСОБА_2 . Також свідок повідомила, що жодного разу не чула, щоб ОСОБА_2 ображала ОСОБА_1 . Після проведення атестації ОСОБА_7 отримала підвищення. На теперішній час вона жодних стосунків не підтримує з ОСОБА_7 . 17 червня 2020 року остання звинуватила її (свідка) у нанесенні тілесних ушкоджень. Їй (свідкові) відомо, що була спроба зламати сайт закладу, адміністрацією закладу була подана заява. У якій зазначений перелік осіб, які мали доступ до сайту, крім того, цей випадок обговорювався на зборах.

Суд, заслухавши позивача, її представника, представника відповідача, свідків, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займає посаду вчителя-логопеда у Комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладі № 33 (а.с. 24-25).

Згідно копії характеристики, виданої 31.03.2020, ОСОБА_1 працює в ДНЗ з 19.09.2014 на посаді вчителя-логопеда, зарекомендувала себе з позитивної сторони як старанний педагог, відповідає займаній посаді та може бути атестована на присвоєння кваліфікаційної категорії «спеціаліст першої категорії» (а.с. 34).

Згідно копії характеристики, виданої 06.04.2020, ОСОБА_1 працює в ДНЗ з 2014 року на посаді вчителя-логопеда, за період роботи зарекомендувала себе з задовільно, відповідає займаній посаді, рекомендовано відтермінувати позачергову атестацію на присвоєння першої кваліфікаційної категорії «спеціаліст першої категорії» до 17.04.2020 (а.с. 35).

Як вбачається з копії протоколу № 1 звітно-виборних профспілкових зборів первинної профспілкової організації КЗ «ДНЗ (я/с) КТ №33» від 26.02.2020, на вказаних зборах робота профкому за звітний період визнана незадовільною та обрано головою профспілкової організації ОСОБА_9 більшістю голосів присутніх членів профспілки (а.с. 70-71).

Відповідно до копії наказу від 08.04.2020 № 21 л/тр «Про результати атестації педагогічних працівників у 2020 році», виданого КЗ «ДНЗ КТ №33» КМР, вчителя-логопеда ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді та присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії» за умови приведення атестаційних документів у відповідність вимогам чинного законодавства та установленим Положенням про атестацію, звернути увагу на достовірність поданих документів. З огляду на вищезазначене та враховуючи тривалу відсутність працівника на робочому місці з об`єктивних причин, відтермінувати атестацію вчителя-логопеда ОСОБА_1 згідно рішення атестаційної комісії від 06.04.2020 № 4 (а.с. 37).

17 квітня 2020 року за результатами атестації педагогічного працівника, ОСОБА_1 відповідає займаній посаді та їй присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст» першої категорії» за умови виконання рекомендацій атестаційної комісії (протокол засідання від 17.04.2020 № 5 (а.с. 40).

Наказом від 17.04.2020 № 23 к/тр «Про результати атестації педагогічних працівників у 2020 році», виданим КЗ «ДНЗ (я/с) КТ №33», вчителя-логопеда ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді та присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії». За умови виконання рекомендацій атестаційної комісії. Наказано головному бухгалтеру проводити оплату праці ОСОБА_1 відповідно до рішення атестаційної комісії з 17.04.2020 (а.с. 68).

Як вбачається з копії листа на ім`я завідувача КЗ «ДНЗ (я/с) КТ №33» ОСОБА_2 , надісланого керівником проекту «Класна Оцінка» ОСОБА_4 , 19 березня 2020 року з 08.24 до 08.55 на сайті закладу з-під акаунту адміністратора садочку ОСОБА_2 була проведена 361 дія з редагування сторінок сайту (в т.ч видалення інформації). В меню «Користувачі Статистика активності» можна переглянути всі дії, які було виконано під акаунтом користувача (а.с. 69).

26 березня 2020 року завідувач КЗ «ДНЗ (я/с) КТ №33» А.Мовчан звернулася до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою, яка зареєстрована 27 березня 2020 року в ЖЄО за № 7224, в якій від імені адміністрації закладу повідомила про факт втручання зовні в систему електронного сайту закладу, а саме про те, що 19 березня 2020 року невідомими було виконано 359 спроб, спрямованих на видалення публічної інформації, яка є життєво необхідною для суспільства. Наполеглива кількість запитів на знищення інформації (359) вказує на не випадковість дій, а спланований руйнівний задум (а.с. 42).

Крім того, у вищезазначеній заяві ОСОБА_10 повідомляє, що залучити або вилучити інформацію з сайту можливо за допомогою пароля, яким володіли протягом існування сайту троє людей, зокрема виконуюча обов`язки завідувача в різні часи вчитель-логопед ОСОБА_1 .

Також, у заяві зазначено, що довіра до ОСОБА_1 втрачена, бо місяць назад вона була звільнена від обов`язків Голови первинної профспілки закладу за недбале виконання своєї роботи це виглядає як помста. Інша особа, спілкуючись з ОСОБА_1 , негативно налаштовані на більшість співробітників закладу, іноді на гарячу урядову лінію (факт є не підтвердженим) з`являються анонімні скарги, на які доводиться відписуватися, остання 16.03.2020 року, реєстраційний АА-1428378.

ОСОБА_2 виклала у заяві, що її як керівника закладу, турбує той факт, що особи можуть спричиняти матеріальні збитки ввіреного їй майна та заподіяти будь-що на території закладу. Крім того, ОСОБА_1 морально дезорганізує колектив, спілкуючись через диктофон, залучає вирішувати свої питання стосовно соціальної відпустки свого чоловіка, використовує в спілкуванні з колегами непедагогічні вислови «війна до останнього», «засаджу на нари» і навіть нецензурну лайку.

Наприкінці, у заяві виклала прохання допомогти знайти винних у зломі сайту та притягнути до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії заяви від 07.08.2020 та копії наказу від 10.08.2020 № 49 к/тр, виданого КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 33» КМР» ОСОБА_1 звільнена з займаної посади вчителя-логопеда 21.08.2020 за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. (а.с. 66-67).

У статтях 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю, та передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності.

У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до статті 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Згідно з положень частин 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до частин 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова ВСУ) судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до статей 34, 40 Конституції України та роз`яснень, викладених

у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого

2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної та юридичної особи» (далі Постанова Пленуму ВСУ) усі громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте, в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої, посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України (рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року в справі № 8-рп/2003).

Відповідно до частини другої та четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 62 Конституції України один з основоположних принципів презумпція невинуватості, а відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, праву кожної особи на свободу думки і слова, на вільне висловлювання відповідає обов`язок не поширювати про іншу особу/осіб недостовірну інформацію.

Згідно з п.1, 3 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 12, 76-81 ЦПК України, всі учасники судового процесу рівні перед законом і судом; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заява про вчинення правопорушення, подана відповідачем до правоохоронного органу, який за законом наділений повноваженнями перевіряти цю інформацію на достовірність, не свідчить про поширенням відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 реалізувала своє право, передбачене Конституцією України, у формі письмового звернення та направлення його органу, який наділений компетенцією щодо перевірки викладених у ньому обставин, а саме до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Реалізація відповідачем свого гарантованого Конституцією України і законами права на викладення у зверненні до компетентного органу, уповноваженого здійснити перевірку такої інформації, так само, як і безпосередньо зміст цієї інформації, не може бути підставою для її спростування.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, їй не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 40, 62, 68, 129 Конституції України, ст.ст. 13, 201, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та спростування її.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 28 грудня 2020 року.

Суддя: О. В. Колочко