Справа № 188/1072/20
Провадження № 2/188/384/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно за спадкоємцем за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду відповідно до якого просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на житловий будинок за адресою :

АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 27.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 належали на праві приватної власності : житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт згідно до якого заповів на користь ОСОБА_1 усе належне йому майно, права й обов`язки. Такий заповіт було посвідчено 09.02.2018 року секретарем Дмитрівської сільської ради. Від права на обов`язкову частку відмовилась ОСОБА_3 дружина спадкодавця та його мати.

23.04.2019 року приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого за ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва.

Щодо житлового будинку, що входить до об`єкту спадщини 31.07.2020 року приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність у нього правовстановлюючих документів на такий спадковий житловий будинок.

У нього дійсно відсутні правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, що є об`єктом спадщини, а отже відмова нотаріуса є правомірною та відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже для вирішення питання спадкування ним житлового будинку після смерті ОСОБА_2 за заповітом йому потрібно підтвердити належність спадкодавцю об`єкту такого нерухомого майна.

Згідно довідки Павлоградського МБТІ від 24.10.2018 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 , який було побудовано в 1960 році зареєстровано за ОСОБА_2 станом на 04.10.1988 року на підставі свідоцтва про право власності виданого 04.10.1988 року Петропавлівським райвиконкомом.

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради від 31.07.2020 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є головою домогосподарства в АДРЕСА_1 та йому ж належать земельні ділянки за цією ж адресою для обслуговування будинку та ведення господарства.

Згідно рішення виконкому Дмитрівської сільської ради від 19.02.2017 року присвоєно житловому будинку, головою господарства якого є ОСОБА_2 , адресу : АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради від 31.07.2020 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту серії ДП № 024702 ОСОБА_2 на праві приватної власності належать земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства за адресою : АДРЕСА_1

Отже в сукупності всі вищенаведені належні, допустимі, письмові докази підтверджують належність житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , та що після його смерті такий житловий будинок із господарчими спорудами належним чином було успадковано ОСОБА_1 , що дає в свою чергу йому право на спадкування такого майна за заповітом.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи від представника відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у відсутність їх представника, заперечень проти позову не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років. (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.5).

Згідно довідки Павлоградського МБТІ від 24.10.2018 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 , який було побудовано в 1960 році зареєстровано за ОСОБА_2 станом на 04.10.1988 року на підставі свідоцтва про право власності виданого 04.10.1988 року Петропавлівським райвиконкомом. (а.с.11)

Відповідно до довідки довідки Дмитрівської сільської ради від 31.07.2020 року померлий 10.05.2018 року ОСОБА_2 є головою домогосподарства в АДРЕСА_1 та йому ж належать земельні ділянки за цією ж адресою для обслуговування будинку та ведення господарства. (а.с.12).

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради від 31.07.2020 року померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .(а.с.13)

Відповідно до технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_1 замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 . (16-18).

Відповідно до заповіту згідно посвідчено 09.02.2018 року секретарем Дмитрівської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_2 заповів на користь ОСОБА_1 усе належне йому майно, права й обов`язки. (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, засвідченого приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу від 23.04.2019 року встановлено, ОСОБА_1 успадкував земельні ділянки, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради, Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала померлому ОСОБА_2 . (а.с.9).

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 31.07.2020 року, встановлено, що приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на такий спадковий житловий будинок. (а.с.10)

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, будь-які інші спадкоємці, окрім позивача відсутні, отже позивач є єдиним спадкоємцем всього майна, що належало на день смерті - ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах.

З огляду на викладене є правомірними та підлягає задоволенню заявлена позивачем позовна вимога щодо визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.п.н. НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра