ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

м. Харків

Справа № 644/5028/19

Провадження № 22-ц/818/4926/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Південспецатоменергомонтаж», Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту та будівництву автодоріг м. Харкова «ШляхРембуд»

третя особа: Департамент будівництва та дорожнього господарства Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА»

розглянувши у м. Харкові в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Цимбалюка Сергія Васильовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Південспецатоменергомонтаж», на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Південспецатоменергомонтаж», Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту та будівництву автодоріг м. Харкова «ШляхРембуд» , третя особа: Департамент будівництва та дорожнього господарства Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року по справі № 644/5028/19 призначено підготовче судове засідання.

На адресу суду першої інстанції від представника відповідача - ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення судової транспортно трасологічної та автотоварознавчої експертизи. Зі змісту клопотання вбачається, що представник відповідача не погоджується з висновком експертизи, який наданий позивачем до позовної заяви, вважає, що при визначенні вартості автомобіля судовий експерт не застосував, під час розрахунку , пробіг, як складову, яка безпосередньо впливає на визначення ринкової вартості авто, тим більше, що станом на час проведення експертизи вік авто складав 8 років.

Ухвалою суду першої інстанції від 02 червня 2020 року клопотання представника відповідача задоволено, призначено у справі судову транспортно трасологічну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам/експертам Харківського Державного науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова на підставі ст. 269 ЦПК України ухвалою від 20 липня 2020 року виправив описку по справі № 644/5028/19 в ухвалі від 02.07.2020 року, а саме зазначив вірним по тексту в другому абзаці резолютивної частини назву установи проведення експертизи « доручити спеціалістам/експертам Харківський інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С Бокаріуса » замість «…спеціалістам/експертам Харківського Державного науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України». В іншій частині ухвала суду від 02.06.2020 року залишена без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Цимбалюк С.В., який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Південспецатоменергомонтаж» звернувся з апеляційною скаргою.

Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже є такою, що підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції, який повністю задовольнив клопотання представника відповідача, у своїй ухвалі від 02.06.2020 року не вказав, що призначенню також підлягає і автотоварознавча експертиза, зазначені судом сторони та інші учасники процесу в ухвалі також не відповідають дійсності.

Крім того, наголошує на тому, що жодної описки в ухвалі від 02.06.2020 року суд першої інстанції щодо визначення експертної установи не зробив. Адже, звертаючись до суду з клопотанням про призначення експертизи у справі № 6444/5028/19, представник відповідача просив доручити проведення вказаної експертизи саме Харківському Державному науково дослідному експертно криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України. На підставі зазначеного, представник відповідача вважає ухвалу суду першої інстанції від 20.07.2020 року прийнятою без будь яких мотивів та обгрунтувань щодо зміни назви експертної установи з Харківського Державного науково дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України на Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

У підсумку представник відповідача просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі № 644/5028/19 від 20 липня 2020 року скасувати.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому останнній просить апеляційну скаргу визнати необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що є підстави для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що зі змісту ухвали суду першої інстанції від 02 червня 2020 року про призначення експертизи вбачається, що позивач та представник позивача заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача щодо призначення експертизи, вказували, що в справі вже наявний висновок експертизи, а отже у повторній експертизі немає необхідності, проте наголошували у разі задоволення клопотання про призначення експертизи , проведення доручити інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України.

З вищевказаного можна зробити висновок, що сторони не дійшли згоди щодо вибору установи для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Отже, при призначенні експертизи на суд покладається обов`язок визначення експерта чи експертної установи у разі, якщо сторони не досягли взаємної згоди між собою щодо обрання експерта або експертної установи у встановлений судом строк.

Тобто, суд, приймаючи відповідне рішення, з урахуванням конкретних обставин справи та позицій сторін призначає експертизу та доручає її проведення відповідній експертній установі. В тому випадку, якщо сторони не досягнуть згоди щодо відповідної експертної установи суд самостійно визначає відповідну установу та доручає їй проведення експертизи. За диспозицією вказаної статті суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно лише в тому випадку, якщо сторони не досягли згоди щодо цього питання. При цьому, факт заперечення однією зі сторін щодо проведення експертизи установою/експертом, заявленою іншою стороною є визначальним. В такому випадку суд, дотримуючись балансу між інтересами сторін, враховуючи складність справи, особливості предмета спору, значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями (ст. 11 ЦПК України) визначає відповідного суб`єкта проведення експертизи самостійно. Суд, ухвалюючи відповідне рішення з процесуального питання чи по суті повинен дотримуватися положень та принципів діючого процесуального законодавства.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній ухвалі, оскільки не можна вважати опискою зміну назви установи, якій доручено проведення експертизи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги є суттєвими, і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вимоги скаржника є обґрунтованими, а суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов помилкового висновку в частині визначення експертної установи шляхом усунення описки.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Крім того, як вбачається зі змісту клопотання, було заявлено також про проведення автотоварознавчої експертизи, але ця частина клопотання залишилась поза увагою суду. Отже, це питання також підлягає вирішенню судом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374,376,381,382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Цимбалюка Сергія Васильовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Південспецатоменергомонтаж» - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року - скасувати. Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук