Справа № 487/3893/20
Провадження № 2/487/1862/20
У Х В А Л А

Іменем України

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

07 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просить: поділити спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно чинного законодавства в рівних частках на все вище зазначене майно; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цілісного домоволодіння, магазину та салону краси по АДРЕСА_1 ; витребувати з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в Миколаївській області інформацію щодо наявності у власності ОСОБА_2 нерухомого майна з додаванням витягів з реєстру прав на нерухоме майно; витребувати з Управління ДАІ ГУМВС України в Миколаївській області інформацію щодо наявності у власності ОСОБА_2 транспортних засобів, з зазначенням марки, моделі, року випуску, номеру кузову та шасі, державного номеру; витребувати з ДПІ Миколаївської області відомості щодо наявності діючого бізнесу.

Позовна заява мотивована тим, що ще до реєстрації шлюбу 12.01.2001 р. вони з відповідачем понад 4 роки проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет за адресою АДРЕСА_2 . Оскільки будинок фактично належав матері попередньої дружини відповідача, вони разом за спільні кошти придбали власне житло по АДРЕСА_3 сторони побудували автомайстерню. Позивач все своє життя працювала на керівних посадах, на повному утриманні з 10 років у сторін була дочка відповідача. Також понад два роки з ними проживала і ще одна дочка відповідача. За всі двадцять років спільного життя відповідач утримував своїх попередніх дружин. 17.07.2017 р. сторони розірвали шлюб. під час шлюбу було придбано майно, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності: легковий автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon 2007 р.в., бежевого кольору, шасі № НОМЕР_1 , придбаний позивачем в кредит через ВАТ «Райфайзен Банк Аваль»; домоволодіння, яке складається з житлового будинку, магазину і салону краси по АДРЕСА_1 , що в м. Миколаєві збудовано за спільні кошти; автомайстерня та житловий будинок по АДРЕСА_2 збудовано за спільні кошти; продовольчий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ринку «Площа Перемоги», придбано в шлюбі за спільні кошти. під час шлюбу відповідач таємно від позивача побудував у садовому товаристві в с. Воскресенське будинок для своєї дочки, яка ще певний час після розлучення проживала з позивачем і на її забезпеченні. Перелік всього майна яке підлягає розподілу позивачу не відомий. У зв`язку з тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя, а також враховуючи те, що відповідачем вчиняються дії щодо реалізації тобто зменшення майна, що є спільною сумісною власністю сторін, позивач змушена звернутись до суду. На даний час автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon відчужено третій особі, тому позивач вважає належним способом захисту компенсацію 1/2 частини вартості вказаного майна.

26 серпня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху.

10 вересня 2020 року на виконання вимог ухвали до суду подано позовну заяву.

15 вересня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

02 жовтня 2020 року на виконання вимог ухвали подано заяву про усунення недоліків, у якій позивач окрім зазначеного у позовній заяві просить ухвалити рішення щодо компенсації позивачу 1/2 частини вартості за Mitsubishi Pajero Wagon на 1/2 магазину на ринку площа Перемоги по просп. Миру, 58, що в м. Миколаєві.

Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

За приписами п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України в ухвалі про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 19 ЦПК України, обставини справи, обсяг та характер доказів у справі, обсяг дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, правила ст. 274 ЦПК України (ціну позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справ)суддя вважає доцільним розглядати вказану справу в порядку загального позовного провадження.

Розглядаючи клопотання про витребування доказів, суддя дійшла висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

За нормами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати суду докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, таким вимогам клопотання не відповідає, а саме не зазначено який доказ витребовується (лише загальні формулювання у частині визначення доказу, який він просить витребувати); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187, 274, 275, 277, 279, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче засідання по справі призначити на 16 листопада 2020 р. 14:00 год. в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва, за адресою: вул. Радісна,3, зал. №2, каб. №19, про що повідомити учасників справи.

В задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1412/.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Сухаревич