Справа № 350/522/20
Провадження № 2/350/284/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та зменшивши розмір позовних вимог просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 у свою користь половину фактично понесених нею додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4701 гривень.

В обгрунтування зменшених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 покликається на те, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2012 року шлюб між ними розірваний. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2016 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2020 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 10230 грн., що включають витрати на навчання за перший семестр у розмірі 3875 грн. згідно договору про навчання № 2019 НДС-02 від 30 серпня 2019 року, а решта з тієї суми це є витрати на лікування за перше півріччя з січня місяця по жовтень 2019 року.

Проте, з часу ухвалення вищевказаного рішення в неї виникли додаткові витрати пов`язані з вихованням та розвитком їхньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у коледжі при університеті Короля Данила у зв`язку з чим за надання освітніх послуг, вона 01 лютого 2020 року сплатила за навчання дочки за другий семестр 7750 гривень. Крім цього, дочка ОСОБА_3 має проблеми із зором, а тому нею понесені витрати на лікування дитини за період з жовтня 2019 по березень 2020 роки у розмірі 1652 гривні.

Позивачка вважає, що вона разом з відповідачем в рівних долях зобов`язані нести витрати на навчання та лікування дочки ОСОБА_3 , а тому з відповідача слід стягнути половину понесених нею витрат в розмірі 4701 гривень, що складаються з 3875 грн. витрат на навчання дочки за другий семестр та 916 грн. за лікування.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги подані у клопотанні про зменшення позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 4701 грн. підтримав повністю, просив про задоволення уточненого позову.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнав з тих підстав, що даний спір вже був вирішений Івано-Франківським міським судом 25 лютого 2020 року, згідно рішення якого з відповідача вже стягнуто половину додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 10230 грн., що включають також і витрати на навчання дочки за другий семестр в розмірі 3875 грн., а також витрати на лікування дитини. Проте незважаючи на вказане судове рішення позивачка ОСОБА_1 повторно звернулася з позовом до відповідача в Рожнятівський районний суд з тим самим предметом і з тих самих підстав, а тому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відсутній предмет спору.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов з урахуванням зменшених позовних вимог підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до Закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Положення наведеної статті стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, а також її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони з 10 червня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду від 15.05.2012, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.5).

Від шлюбу в сторін є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.01.2004 року (а.с.3).

30 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та Приватним вищим навчальним закладом Університет Короля Данила укладено договір на навчання ОСОБА_3 в коледжі Університету на умовах оплати за навчання 15500 гривень за перший рік навчання (2019/2020), яка проводиться посеместрово (а.с. 11-12).

Відповідно до копії квитанції № 0.0..1 від 01.02.2020 року позивачка за другий семестр навчання дочки ОСОБА_3 сплатила кошти в сумі 7750 гривень (а.с. 7).

Відповідно до копії накладної від 01.10.2019 за лікування ОСОБА_3 (придбання лінз, оправи до окулярів, робота майстра) позивачкою сплачено 14530 гривень (а.с. 9).

Дочка сторін ОСОБА_3 , відповідно до консультативного висновку офтальмолога від 02.10.2019, має захворювання очей, їй рекомендовано щоквартальне лікування в кабінеті охорони зору, вітамінотерапія та фармакологічні препарати для сітківки і зняття спазму кожних пів року, контактна корекція зору, заміна лінз та розчину щомісяця, окулярна корекція (а.с. 8).

За період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року позивачка понесла фактичні витрати на лікування дочки ОСОБА_3 та придбання медичних препаратів у розмірі 1652 гривні, що підтверджується копією товарного чеку від 01.03.2020 на суму 424 грн., копією фіскального чеку від 15.07.2020 на суму 212 грн., копією платіжного документу від 07.08.2020 на суму 175 грн., копією фіскального чеку від 07.08.2020 на суму 84 грн. 50 коп., копією платіжного документу від 07.08.2020 на суму 37 грн., копією товарного чеку від 14.08.2020 на суму 412 грн., копією фіскального чеку від 24.08.2020 на суму 308 грн.(а.с. 53-60).

Як вбачається з рішення Івано-Франківського міського суду від 25.02.2020, яке набрало законної сили, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто 10230 гривень додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 (а.с. 61-64, 66-67).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Івано-Франківський міський суд вже дав аналіз доказу на який посилалася позивачка при розгляді справи, а саме: платіжний документ від 01.02.2020 про сплату позивачкою на користь навчального закладу 7500 гривень за навчання ОСОБА_3 , та вказав, що відповідач зобов`язаний компенсувати позивачці здійснені нею витрати за навчання дитини за перший рік навчання у сумі 7500 гривень, а не 3750 гривень, як визнано ним та його представником.

Як випливає з аналізу вищевказаного рішення, оплата витрат на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у коледжі Приватного вищого навчального закладу Університету Короля Данила, зокрема і за другий семестр у розмірі 7750 гривень згідно копії квитанції від 01.02.2020, вже були предметом дослідження у справі № 344/17036/19 провадження № 2/344/1037/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, та були взяті судом до уваги при стягненні додаткових витрат на утримання дитини з відповідача.

Разом з тим, копія квитанції від 01.02.2020 про оплату позивачкою ОСОБА_1 на користь навчального закладу 7500 гривень за навчання ОСОБА_3 , як на підставу стягнення з відповідача додаткових витрат за навчання, була повторно подана позивачкою до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

Таким чином, суд не вправі переоцінювати докази, які вже були предметом дослідження іншого суду та були взяті ним до уваги при ухваленні рішення по суті справи, а тому у частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання дочки за другий семестр 2019-2020 навчального року слід відмовити.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог, окрім витрат на навчання, позивачка просила стягнути з відповідача 1652 грн. за лікування дитини із жовтня по березень 2020 року, які вона фактично понесла, на підтвердження чого надала копії платіжних документів.

Враховуючи, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме хворобою неповнолітньої дитини, а тому суд виходячи з диспозитивності цивільного судочинства та враховуючи зменшений розмір позовних вимог, вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину понесених нею додаткових витрат, що складають 826 гривень. (1652 грн. : 2 = 826 грн.)

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , понесені додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (отримувач коштів: УК у Рожнят. р-ні/ Рожнят. р./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37795394; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA 0009385; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя Максимів І.В.