КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У х в а л а

м. Київ Справа № 754/14037/16

28 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Усенка Миколи Миколайовича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Таран Н.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6», третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» про визнання права власності на нерухоме майно залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, 17 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Усенко Микола Миколайович надіслав апеляційну скаргу до суду першої інстанції, в якій просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано 26 серпня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до Деснянського районного суду міста Києва для належного оформлення, у зв`язку з тим, що протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2017 року було залучено до розгляду справи у якості третьої особи Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію, проте у вступній та резолютивній частині короткого та повного тексту оскаржуваного рішення не зазначено третю особу Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частинах короткого та повного текстів рішень суду по справі № 754/14037/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-6", третя особа: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно, зазначивши третю особу по справі: Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію.

27 жовтня 2020 року цивільна справа № 754/14037/16-ц повернута до Київського апеляційного суду після виконання вимог ухвали апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2020 року в судовому засіданні було проголошено вступну те резолютивну частини оскаржуваного рішення.

Повний текст рішення складено 28.02.2020 року.

Копію оскаржуваного рішення отримано представником позивачки адвокатом Усенком Миколою Миколайовичем 26 серпня 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду було подано 17 вересня 2020 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України тридцятиденного строку, з моментуколи представник позивача отримав копію повного тексту оскаржуваного рішення.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу представник позивача подав у передбачений законом строк, з дати коли отримав копію рішення, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даним позовом з ціною позову 350000 грн., сума судового збору, яка підлягала сплаті складала 3500 грн.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року становитиме 5250 грн. ( 3500*150%).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 827 грн., тобто не доплатила 4423 грн. судового збору.

При цьому в апеляційній скарзі міститься клопотання про зменшення розміру судового збору, обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 постійно проживає та користується спірною квартирою, іншого житла не має, є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі близько 1600 грн., тому вона не має змоги сплатити судовий збір в повному обсязі, але сплатила судовий збір в мінімальному розмірі.

Разом з тим, в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору слід відмовити виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» із змінами і доповненнями.

Згідно зі статтею 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

На підтвердження майнового стану позивачки ОСОБА_1 , адвокат Усенко М.М. надав довідку Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України №812 від 14.11.2016 року.

Однак до клопотання про зменшення розміру судового збору, не було долучено відомостей щодо розміру пенсії позивачки станом на момент подання апеляційної скарги та за рік, що передував зверненню до суду з апеляційною скаргою.

Також представником позивачки не надано інформацію щодо наявності/відсутності інших доходів ОСОБА_1 (заробітної плати, доходів від здійснення підприємницької діяльності).

З огляду на викладене, у суду на даний час відсутні підстави для зменшення розміру судового збору з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки представником позивачане надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що за своїм майновим станом позивачка не маєможливості доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4423 грн.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про доплату судового збору на суму 4423 грн. за реквізитами: за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812.

Також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційний скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або повне ім`я (прізвище, ім`я, по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Крім того,скарга не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, яким визначено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб учасників справи.

В апеляційній скарзі апелянт не зазначив третю особу Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію та її місцезнаходження, а також не надав копію скарги для неї.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду апеляційної скарги в новій редакції для суду та учасників (в кількості 3 примірників), з зазначенням всіх учасників справи та їх місцезнаходження.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Усенку Миколі Миколайовичу строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Усенка Миколи Миколайовича про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Усенка Миколи Миколайовича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Таран Н.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6», третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: