ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/673/19
Провадження № 22-ц/4820/1483/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю апелянта та його представника, прокурора,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новоушицької селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області в складі судді Яцини О.І. від 07 липня 2020 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року перший заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, звертаючись в суд з цим позовом в інтересах держави в особі Новоушицької селищної ради до відповідача, вказував, що у 2018 році ОСОБА_1 здійснено будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку з вбудовано-прибудованими стоматологічним кабінетом та аптекою по АДРЕСА_1 .

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Управлінням ДАБІ у Хмельницькій області № ХМ 33 від 04.05.2018 року, об`єкт прийнято в експлуатацію, який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідач всупереч нормам закону не уклав договір залучення та використання коштів пайової участі (внеску) замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради, не надав необхідних документів для визначення розміру пайової участі, та не сплатив коштів пайової участі до бюджету на створення і розвиток зазначеної інфраструктури Новоушицької селищної ради.

ОСОБА_1 задекларовано 607,9 кв.м загальної площі введеного в експлуатацію об`єкта, загальна вартість якого складає 784000 грн.

За розрахунком розмір пайової участі склав 24720,68 грн.

Новоушицькою селищною радою 02.07.2018 року відповідачу надіслано лист про необхідність укладення договору та сплати пайової участі № 1117, з метою спонукання до сплати пайової участі, який відповідач відмовився отримувати.

Тому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Новоушицької селищної ради 24720,68 грн. збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року позов першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новоушицької селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Новоушицької селищної ради Хмельницької області 24720,68 грн. збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі (р/р UA0022669 в Казначейство України, , отримувач: УК у Новоушицькому районі/ОТГ смт.Нова Ушиця, код платежу:24170000).

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про договірні відносини між ОСОБА_1 та Новоушицькою селищною радою та злісне ухилення апелянта від сплати пайової участі.

На думку апелянта, суд не врахував, що об`єкт нерухомого майна прийнято в експлуатацію 04 травня 2018 року, тоді як Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури Новоушицької селищної ради, на підставі якого здійснювався розрахунок, прийнятий 24 травня 2018 року. Також не враховано, що у 2018 році ним було здійснено благоустрій на вимогу голови Новоушицької селищної ради, на який було витрачено понад 50000 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, ОСОБА_1 є замовником об`єкта будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку з вбудованими прибудинковим стоматологічним кабінетом та аптекою за адресою: АДРЕСА_1 .

04 травня 2018 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області зареєструвало за № ХМ33 декларацію про готовність вищеозначеного об`єкта до експлуатації.

Загальна площа об`єкта становить 607,9 кв.м., в тому числі стоматологічний кабінет - 86,4 кв.м., аптека 42,3 кв.м.

Відповідно до пункту 20 декларації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією склала 784000 грн., у тому числі витрати на будівельні роботи 700000 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 84000 грн.

08 травня 2018 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на садибний (індивідуальний) житловий будинок з вбудовано-прибудованими стоматологічним кабінетом та аптекою загальною площею 607,9 кв.м.

Листом № 1117 від 02 липня 2019 року Новоушицька селищна рада повідомила ОСОБА_1 про необхідність в термін до 22 липня 2019 року сплатити до бюджету ради кошти пайової участі в сумі 24720,68 грн. та направила договір з розрахунком величини пайової участі в двох екземплярах. Окрім того, запропоновано відповідачу надати кошторисну документацію будівництва індивідуального житлового будинку з вбудовано-прибудованими стоматологічним кабінетом та аптекою для можливого уточнення розміру пайової участі.

ОСОБА_1 не підписав надіслані йому селищною радою примірники договору про пайову участь, пославшись на неотримання поштового відправлення, та не сплатив кошти в сумі 24720,68 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач, здійснивши будівництво житлового будинку загальною площею понад 300 кв.м, всупереч закону допустив бездіяльність і не сплатив пайовий внесок на розвиток інфраструктури населеного пункту, чим спричинив збитки у виді недоотримання місцевим бюджетом коштів для належного виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій у бюджетній сфері та розвитку інфраструктури. Відтак завдані збитки в розмірі несплаченого пайового внеску підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обов`язку у відповідача щодо сплати пайового внеску на розвиток інфраструктури не ґрунтуються на нормах матеріального права і є безпідставними.

Так, ч.ч. 1-3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 4 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено вичерпний перелік випадків, коли замовники не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, -зокрема, при будівництві індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Рішенням Новоушицької селищної ради від 24 травня 2018 року №20 затверджений Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради.

У цьому ж рішенні (п.7) передбачено, що рішення селищної ради від 23 травня 2012 року № 8 «Про затвердження Порядку залучення та використання коштів пайової участі (внеску) замовників будівництва у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради» втратило чинність.

Суд першої інстанції також правильно встановив, що на час реєстрації Управлінням ДАБІ у Хмельницькій області декларації про готовність до експлуатації об`єкта, належного ОСОБА_1 , діяв Порядок залучення та використання коштів пайової участі (внеску) замовників будівництва у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради, затверджений рішенням 8-ї сесії Новоушицької селищної ради VІ скликання від 23 травня 2012 року № 8.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури, який був визначений у Порядку, затвердженому рішенням Новоушицької селищної ради від 23 травня 2012 року № 8 також становив для нового будівництва житлових будинків 4% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, що узгоджується з нормами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України).

Зміст наведених норм матеріального права, а також Порядку залучення та використання коштів пайової участі (внеску) замовників будівництва у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради, затверджений рішенням Новоушицької селищної ради від 23 травня 2012 року № 8, цілком спростовує твердження апелянта про відсутність у нього обов`язку як замовника цього будівництва сплатити пайовий внесок у розвитку інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Право Новоушицької селищної ради безумовно порушене внаслідок бездіяльності відповідача, що суперечить закону, розмір завданого збитку відповідає розміру доходу, який вона могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Той факт, що апелянт приймав участь у розвитку інфраструктури селища шляхом облаштування тротуарних доріжок та їх озеленення, не звільняє його від виконання обов`язку щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Розрахунок величини пайової участі, що підлягає сплаті відповідачем, відповідає нормам Порядку, затвердженого рішенням Новоушицької селищної ради від 23 травня 2012 року № 8 і не спростований апелянтом.

В свою чергу твердження апелянта про те, що величину пайової участі слід обраховувати лише на площу понад 300 кв.м (тобто, 179,2 кв.м), прямо суперечить нормам статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку залучення та використання коштів пайової участі (внеску) замовників будівництва у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Новоушицької селищної ради, затвердженого рішенням Новоушицької селищної ради від 23 травня 2012 року № 8 і є безпідставним.

Встановивши факт бездіяльності відповідача у виді непідписання проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури та несплаті коштів на її виконання, що призвела до недоотримання місцевим бюджетом коштів для належного виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій у бюджетній сфері та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міської ради, суд першої інстанції правильно констатував наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Новоушицької селищної ради Хмельницької області збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16 жовтня 2020 року.

Судді Л.М. Грох

А.П. Корніюк

Т.В. Спірідонова