П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року (у складі судді Бенци К.К.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального окруну Єгер Наталія Дмитрівни та ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості одержання права на спадкування за законом та усунення особи від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом у жовтні 2015 р.

Просив:

-встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті);

-визнати за ОСОБА_1 , спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування двокімнатної квартири загальною площею 49.7 кв. м, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та іншого майна у квартирі спадкодавця ОСОБА_4 , у другій черзі;

-усунути ОСОБА_2 , спадкоємця другої черги за законом, від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтував тим, що з 1994 р. і до 14 травня 2015 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки як чоловік та жінка і не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності. За життя спадкодавець не залишив заповіту. Окрім того, позивач вказує, що відсутні спадкоємці першої і третьої черги за законом. Спадкоємцем другої черги за законом є рідний брат спадкодавця відповідач ОСОБА_2

06 серпня 2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. із заявою про прийняття спадщини. Листом нотаріуса йому було повідомлено, що на підставі заяви заведено спадкову справу, однак для підтвердження факту проживання однією сім`єю слід надати рішення суду.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 у січні 2014 р. перенесла операцію, неодноразово проходила курси хіміотерапії, знаходилася у безпорадному стані в зв`язку з проблемами зі здоров`ям і потребувала стороннього догляду. Позивач протягом всього часу до моменту її смерті піклувався про неї, купував ліки за свій рахунок, оплачував комунальні платежі та особисто поніс витрати на її поховання. Відповідач ОСОБА_2 під час хвороби спадкодавця ОСОБА_4 ухилявся від надання їй допомоги, кошти на придбання ліків не надавав, не приймав участі в догляді за хворою, не цікавився її здоров`ям, не надавав допомоги по догляду, коли ОСОБА_4 потребувала сторонньої допомоги та догляду, не відвідував її, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, не приймав участі в похованні своєї сестри.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2017 р. залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача, ОСОБА_3 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 р. по 14 травня 2015 р. в квартирі АДРЕСА_2 . У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказане рішення у частині відмови в задоволенні вимоги про визнання за ним права на спадкування спадкового майна у другій черзі, визнавши за ним, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування двокімнатної квартири загальною площею 49.7 кв. м у АДРЕСА_1 , та іншого майна у квартирі спадкодавця ОСОБА_4 , у другій черзі та усунувши ОСОБА_2 , спадкоємця другої черги за законом, від права на спадкування майна вказаного спадкодавця.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-суд не роз`яснив позивачу необхідності заявити клопотання про залучення до участі в справі як відповідача другого спадкоємця за законом другої черги ОСОБА_3 ;

-судом не вирішено питання про усунення від спадкування як спадкоємця другої черги рідного брата померлої ОСОБА_4 ОСОБА_2 , який ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, котра перебувала в безпорадному стані.

Письмового відзиву на скаргу не подано.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 02.08.2018 р. указане рішення суду першої інстанції у частині оскарження було скасовано, а позов ОСОБА_5 у цій частині задоволено.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2019 р. постанову апеляційного суду в частині вимог про усунення від права на спадкування і в частині зміни черговості спадкування за законом скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Тобто, новий апеляційний перегляд стосується лише вказаних вимог.

Відмовляючи в їх задоволенні, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємцями померлої ОСОБА_4 , окрім позивача, є ОСОБА_2 , який залучений у справу як відповідач, а також ОСОБА_3 , якого позивач не зазначив відповідачем у справі та який залучений до розгляду даної справи за ініціативи суду як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача. З огляду на те, що вимоги позову в частині визнання за ОСОБА_1 (спадкоємцем четвертої черги за законом) права на спадкування майна спадкодавця у другій черзі та в частині усунення ОСОБА_2 (спадкоємця другої черги за законом) від права на спадкування майна спадкодавця впливають на права спадкоємця, який до розгляду даної справи відповідачем не залучений ОСОБА_3 , суд указав про відсутність підстав для задоволення указаних вимог у зв`язку із неправильним визначенням позивачем складу учасників спірних правовідносин, що є його обов`язком.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність нормам процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, кількісний і персональний склад спадкоємців за законом за померлою ОСОБА_4 не оспорюється.

Сторонами в цивільному процесі є позивач особа, яка вважає, що її цивільне право порушене, та яка пред`явила вимогу про захист порушеного права, і відповідач особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач, і яка, виходячи із заявленої останнім правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких) з метою поновлення прав позивача (ст.ст. 26 ч.1, 30, 33 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення).

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 42 ч.1, 48, 51 чинного ЦПК України.

Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами та поряд із іншим відповідачем ( ОСОБА_2 ) не пред`явив вимогу до ОСОБА_3 , який є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 другої черги за законом (за правом представлення у силу вимог ч.3 ст.1266 ЦК України), що не оспорюється.

Суд першої інстанції за власною ініціативою залучив ОСОБА_3 до участі в справі як третю особу, проте про залучення такого до справи як співвідповідача позивач не клопотав.

За загальним процесуальним правилом до розгляду справи залучаються усі особи, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість, незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

Суть спірних правовідносин зводиться до двох наступних моментів.

Так, згідно з положеннями вимог ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для правильного застосування у даній справі цих положень суду необхідно установити, чи був спадкодавець у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, чи знав відповідний спадкоємець про указаний стан спадкодавця та чи потребував останній допомоги саме від указаного спадкоємця. Окрім того, підлягають урахуванню також обставини щодо існування у спадкоємця можливостей надавати необхідну допомогу спадкодавцю.

Також, згідно з вимогами ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для правильного застосування у цій справі вказаних положень суду необхідно установити чи відповідний спадкоємець протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані.

З цього приводу колегія суддів констатує, що позивач не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів у підтвердження обставин, якими обґрунтований позов.

До того ж, законне, повне та справедливе вирішення спору неможливе без визначення належного суб`єктного складу відповідачів.

Довід апеляційної скарги про те, що суд не роз`яснив позивачу необхідності заявити клопотання про залучення до участі в справі як відповідача іншого спадкоємця за законом другої черги ОСОБА_3 , спростовується матеріалами справи (зокрема, ухвалою суду першої інстанції від 02.11.2017 р. про залучення судом ОСОБА_3 до участі в справі як третьої особи, та журналом і технічним записом судового засідання, зауваження на які позивач і його представник не подавали).

Довід апелянта про те, що судом не вирішено питання про усунення від спадкування як спадкоємця другої черги рідного брата померлої ОСОБА_4 ОСОБА_2 , який ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, котра перебувала в безпорадному стані, не заслуговує на увагу з підстав, викладених судом першої інстанції у своєму мотиваційному висновку з цього приводу, з яким погодився апеляційний суд.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне судове рішення.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року в частині вимог про усунення від права на спадкування і в частині зміни черговості спадкування за законом залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 р.

Судді: