справа №619/4074/20
провадження №2/619/1239/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.
при секретарі Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості за договором позики», -
В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.06.2019 укладений договір строкової позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 20 200,00 дол. США зі строковим поверненням до 07.10.2019.
На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 написав відповідну розписку.
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зазначені в розписці строк кошти не повернув, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.
Станом на 14.09.2020 заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за тілом позики складає 20 200.00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2020 складає 563 586.06 грн.
Окрім того, у даній позовній заяві позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача три відсотки річних у розмірі 21 507.14 грн.
Загальна сума, яку просить стягнути позивач, становить 585 093.20 грн.
В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, без фіксації технічними засобами, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомив, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засіданні, відповідно до ст. 247 ч.2 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено, що відповідно розписки від 07.06.2019 року ОСОБА_2 отримав позику від ОСОБА_1 в розмірі 20 200,00 дол. США на строк до 07.10.2019 та зобов`язується повернути вказану суму позики в обумовлений строк.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня (ч. 1 ст. 192 ЦК України).
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).
За нормою ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Разом із тим, ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Як встановлено ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами, які є фізичними особами, виник спір з приводу порушення зобов`язань за договорами позики. Позивач як позикодавець за своїм правовим статусом не відноситься до суб`єктів, яким вказаними законами надано право на здійснення валютних операцій.
Станом на 14.09.2020 заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за тілом позики складає 20 200.00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2020 складає 563 586.06 грн.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Відповідно розрахунку за договором позики від 07.06.2019 станом на 14.09.2020, 3% річних за період з 08.06.2019 по 14.09.2020 становить 21 507,14 грн.
Враховуючи викладене вище позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5850,93 грн., враховуючи, що позовні вимоги задовольняються, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.
На підставі ст.192, 202, 207, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.99 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України суд ,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики у розмірі 563 586.06 грн. та 3% річних у розмірі 21 507,14 грн., а всього у розмірі 585 093,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 5 850,93 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Є. Р. Остропілець