Справа № 395/965/19
Номер провадження № 2/699/56/20
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

20.10.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С. Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради, Черепинської сільської ради, правонаступником якої є Карашинська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,14 га та виділити її із земель державної власності, розташованої на території Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, за межами населеного пункту.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новомиргород Кіровоградської області померла його мати ОСОБА_2 . Померла заповіт не залишила, він є спадкоємцем першої черги за законом. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 14.06.2017 року, яке набрало законної сили 01.07.2017 року у справі №699/175/17 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області виділити ОСОБА_2 , як пенсіонерці колгоспу «Комунар» с.Черепин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, правонаступником якого є КСП «Надросся», земельну частку (пай) в розмірі 2,14 умовних кадастрових га, за рахунок земель резервного фонду державної власності, яка раніше перебувала у колективній власності колгоспу «Комунар» с.Черепин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, правонаступником якого є КСП «Надросся» с. Черепин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області №23-11228/14-17-СГ від 21.12.2017 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області за межами населеного пункту розміром 2,14 га. Проте ОСОБА_2 не виготовила проект землеустрою, оскільки померла. У Номомиргородській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №111/2018, крім нього заяви про прийняття спадщини ніхто не подавав. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що документ, який засвідчує право власності на земельну ділянку відсутній.

Ухвалою суду від 02.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.32-33).

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, ухвалою суду від 25.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу на 16.00 12 грудня 2019 року (а.с.45-47).

В судове засідання 12.12.2019 року позивач з`явився, судом визнано обов`язковою участь представника відповідача Карашинської сільської ради в судовому засіданні, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 03.02.2020 року о 15:00 год (а.с.58).

Про розгляд справи 03.02.2020 року позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою (а.с.60).

В судове засідання 03.02.2020 року позивач не з`явився.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 25.03.2020 року для надання пояснень (а.с.71).

Копія вказаної ухвали разом із судовою повісткою направлені на адресу позивача та ним отримані, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №157 (а.с.74).

В судове засідання 25.03.2020 року позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи через введений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (а.с.76).

Ухвалою суду від 25.03.2020 року повторно визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.06.2020 року для надання пояснень (а.с.78).

Копія вказаної ухвали разом із судовою повісткою направлені на адресу позивача та ним отримані, що підтверджується даними Укрпошти про вручення поштового відправлення №450 (а.с.82).

В судове засідання 02.06.2020 року позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи через введений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (а.с.83).

Тому розгляд справи відкладено на 16.07.2020 року, про що позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №366 (а.с.85).

В судове засідання 16.07.2020 року позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи через введений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (а.с.88).

Тому розгляд справи відкладено на 20.10.2020 року, про що позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №969 (а.с.94).

В судове засідання 20.10.2020 року позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Частиною 3 ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Стаття 129 Конституції України, стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Як вказав Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 у справі №234/3341/15-ц добросовісність (п.6 ст.3 ЦК) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «nonconcedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Враховуючи наведене, зокрема, що судом визнано обов`язковою участь позивача в судовому засіданні для надання пояснень, проте останній тричі звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи через введений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), разом з тим останній жодним чином не обґрунтовує яким чином обмеження, встановлені у зв`язку з карантином, впливають на неможливість прибути в судове засідання; в судове засідання 20.10.2020 року позивач не з`явився без пояснення причин неявки, тому суд вважає, що позивач умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дати розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Керуючись ст.ст. 257, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради, Черепинської сільської ради, правонаступником якої є Карашинська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Суддя Свитка С.Л.