У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/756/20

Номер провадження 2/184/266/20

23 грудня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Батрак Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

провівши судове засідання в м. Покров по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Лариса Петрівна про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивач повторно в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду.

Треті особи до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутності.

Відповідно до ст..223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приписами ч.3 вказаної статті також унормовано, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

За таких обставин, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, заслухавши думку відповідача та її представника, які заперечували щодо задоволення даного клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на приписи п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України.

Вислухавши доводи відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою суду від 15.05.2020р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач в судові засідання, призначені на 07.07.2020 р., 29.07.2020р., 08.09.2020р., 24.09.2020р., 21.10.2020р., 16.11.2020р. та 23.12.2020р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тобто позивач був відсутній на кожному із призначених судом засідань.

Разом з тим, як перед початком кожного із судових засідань, так і даного судового засідання, позивач особисто через канцелярію суду надавав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному чи у зв`язку із хворобою.

У судове засідання 23.12.2020р. позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи не з`явився та знову через канцелярію суду надав заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку із хворобою та з долученням медичної довідки про перебування на амбулаторному лікуванні.

Заяви про розгляд справи за відсутності позивача від останнього не надходило.

Відповідно до ст..2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу приписів ст..43, 44 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, з моменту відкриття провадження у даній справі тобто з 15.05.2020р. позивач жодного разу у судове засідання не з`явився, будь-якої зацікавленості у найшвидшому вирішенню поданого ним позову не виявив.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз вказаної норми процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки). Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року по справі № 658/1141/18, 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

При цьому суд враховує, що предметом позовних вимог є визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків його недійсності, в обґрунтування яких позивач наполягає на тому, що відповідач ввела його в оману щодо вигідних для нього умов укладення даного договору. Отже для правильного вирішення даного спору необхідним є встановити чи дійсно позивач був введений оману чи був обманутий щодо умов договору при укладенні оспорюваного правочину, тобто суб`єктивне оціночне ставлення позивача до існуючої ситуації, що з огляду на особистий характер таких відомостей, які можуть бути відомі лише позивачу, неможливо встановити за його відсутності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У зв`язку із наведеним вище, враховуючи, що позивач сім разів не з`явився у судові засідання, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, із заявою про розгляд справи у відсутність позивача, останній до суду не звертався, а тому суд приходить до висновку про те, що поданий позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 257, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Бойко Лариса Петрівна про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків його недійсності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 28.12.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова