Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1330/20
Провадження по справі № 6/514/44/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н. М. .

при секретарі Образенко Т.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Демиденко Б.Ю. про примусовий привід боржника,-

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся державний виконавець Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Демиденко Д.Ю. з поданням, в якому просить застосувати до боржника ОСОБА_1 примусовий привід через Тарутинський ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області на 10 годину 28 жовтня 2020 року.

В обґрунтування зазначеного подання заявник зазначив, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №56818052 з виконання виконавчого листа №607/10150/17 виданого 26 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно.

В ході проведення виконавчих дій, боржник ОСОБА_1 неодноразово викликався до відділу ДВС з приводу несплати аліментів, однак останній без поважних причин ігнорує вимоги виконавця. Зазначені обставини стали підставою для звернення державного виконавця до суду з даним поданням.

Враховуючи відсутність в положеннях ст. 438 ЦПК України вказівки на обов`язковість участі у розгляді клопотання про привід боржника будь-яких осіб суд вважає за можливе розглянути подання про примусовий привід боржника за відсутності боржника та державного виконавця.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №56818052 з виконання виконавчого листа №607/10150/17 виданого 26 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Абзацом 2 пункту 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Згідно з ч. 1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Разом з тим, державний виконавець не використав в повному обсязі свої права в даному виконавчому провадженні та не надав докази на підтвердження того, що боржника ОСОБА_1 було належним чином викликано, але він не з`явився без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Додані виконавцем документи підтверджують лише факт направлення виконавцем виклику за адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_1 , але доказів отримання цього виклику матеріали подання не містять.

Так само відсутні докази того, що приватний виконавець вживав інших заходів для встановлення дійсного місця проживання боржника, та здійснював виклик боржника іншими незабороненими законом способами, зокрема через оголошення в пресі.

З наведених мотивів, оскільки приватний виконавець не довів суду факту обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та про виклик виконавця, суд дійшов висновку, що подання виконавця про привід є передчасним та до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 353, 438 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Демиденко Б.Ю. про примусовий привід боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева