Справа № 524/6350/18
Провадження № 6/524/275/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого - судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання(помічника судді) Лобової А.Ю., представника заявника адвоката Сеннікова А.Б., представників заінтересованої особи Сенчука А.О., Бобровського С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою, в якій просив визнати судовий наказ, виданий Автозаводським районним судом м.Кременчука 28.11.2018 по справі 524/6350/18 про стягнення боргу на користь ПАТ «Полтаваобленерго» таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що судовим наказом, виданим Автозаводським районним судом м.Кременчука 28.11.2018 по справі 524/6350/18 з нього стягнуто заборгованість за період з 01.10.2016 по 30.06.2018 в сумі 19441,41 грн; інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.10.2015 по 30.062018 в сумі 1842,55 грн та 528,39 грн, відповідно і 176,20 грн судових витрат.

Вважає, що судовий наказ не підлягає виконанню, оскільки нарахування заборгованості проведено за період, який передував укладенню договору про надання послуг, а розрахунок 3% та індексу інфляції проведений також на іншу особу. Також, він тривалий час не проживав за місцем реєстрації.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Сенніков А.Б. підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Вказав, що відповідно до вимог законодавства будь-яка відповідальність є персональною, а при зверненні із заявою про видачу судового наказу заінтересована особа зазначила, що особовий рахунок було відкрито на іншу особу ніж ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представники заінтересованої особи АТ «Полтаваобленерго» проти задоволення заяви заперечували. Звертали увагу на те, що заявником не було наведено законодавчих підстав, визначених ст.432 ЦПК України для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Вказали, що заявник мав можливість звернутись із заявою про скасування судового наказу у разі, якщо він не погоджувався із ним.

Вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що судовим наказом, виданим Автозаводським районним судом м.Кременчука 28.11.2018 по справі 524/6350/18 із ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за період з 01.10.2016 по 30.06.2018 в сумі 19441,41 грн; інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.10.2015 по 30.062018 в сумі 1842,55 грн та 528,39 грн, відповідно і 176,20 грн судових витрат.

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Основним доводом заявника та його представника щодо визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню було те, що стягувачем не було подано документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 мав сплачувати заборгованість яка виникла до моменту укладення договору.

Суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Оцінюючи положення ч.1 ст.165 та ст.432 ЦПК України в їх системному зв`язку, суд відзначає, що судовий наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з підстав його полкового видання з порушенням вимог ст.165 ЦПК України.

Однак, такої підстави, як заявлення періоду, що передує моменту укладення договору, ЦПК України не містить.

Крім того, відповідно до вимог ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач, тобто особа яка фактично користується послугами зобов`язана сплачувати їх вартість.

Відомостей про те, що за період, визначений в судовому наказі заявник, ОСОБА_1 , не проживав в квартирі АДРЕСА_1 матеріали справи не містять. Отже, підстави стверджувати про відсутність у боржника за судовим наказом обов`язку відсутніі.

Відтак, суд вважає, що заявником не було доведено наявність підстав, визначених ст.432 ЦПК України для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.173, 258-261, 432 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.10.2020

Суддя Д.Д.Андрієць