241/765/20
2/241/289/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНИЙ ТЕКСТ)

23.10.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Цукановій Л.П.,

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, посилаючись на наступне.

З 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 26.11.2018 року (набрало законної сили 19.02.2019 року) було розірвано.

Від шлюбу із відповідачкою вони мають трьох синів: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується

відповідними свідоцтвами про їх народження.

На підставі судового наказу від 08.10.2018 року, виданого Першотравневим районним судом Донецької області за заявою відповідачки ОСОБА_7 , з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання трьох синів у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.10.2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Позивач зазначає, що починаючи з 14.12.2018 року всі троє дітей проживають разом з ним, що не заперечується відповідачкою, і знаходяться на його утриманні. Крім того, факт проживання із ним дітей з 14.12.2018 року встановлений рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 12.11.2019 року, яке набрало законної сили 11.02.2020 року, по цивільній справі №241/47/19 про визначення місця проживання дітей.

Не заперечуючи факт проживання із ним всіх трьох синів з 14.12.2018 року, відповідачка, разом з тим, не повідомила про це державного виконавця. Виконавчий документ знаходиться на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків) і позивачу до теперішнього часу необґрунтовано нараховується заборгованість по аліментах.

Позивач вважає, що право відповідачки на отримання від нього аліментів на утримання синів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, стягнутих з нього на її користь на підставі судового наказу від 08.10.2018 року повинно бути припинено, а він - звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на користь відповідачки саме з 14 грудня 2018 року, тобто з часу, коли сини фактично стали проживати разом з позивачем.

Відповідачка добровільно не надавала та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, починаючи з грудня 2018 року, у зв`язку з чим 05.11.2019 року позивач вимушений був звернутися до суду із позовом про стягнення з неї аліментів. Наразі в провадженні Першотравневого районного суду Донецької області перебуває на розгляді справа № 241/2361/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідачки про стягнення аліментів на утримання трьох синів.

І хоча сини мешкають разом із ним, знаходження на виконанні у державній виконавчій службі виконавчого документу про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки зобов`язує державного виконавця нараховувати позивачу аліменти у розмірі, вказаному в судовому наказі від 08.10.2018 року, в результаті чого утворюється заборгованість за аліментами.

У зв`язку із зазначеним позивач у своїх позовних вимогах просить припинити право відповідачки на отримання аліментів, призначених на підставі судового наказу виданого Першотравневим районним судом Донецької області від 08.10.2018 року, на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.12.2018 року та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6900 гривень.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 18.05.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 16.07.2020 року клопотання позивача було задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 58027983, що знаходиться на виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Маріуполі Східного Межрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) із виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук Л.Є., що діє на підставі договору, заявлені позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням. В матеріалах справа мається відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що після фактичного припинення шлюбних відносин діти за взаємною згодою між сторонами залишилися проживати разом із нею. У зв`язку з цим судовим наказом Першотравневого районного суду Донецької області від 08.10.2018 р. з ОСОБА_1 на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 12.11.2019 року, залишеного без змін постановою Донецького апеляційного суду від 11.02.2020 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_3 , а двох старших синів - з позивачем.

ОСОБА_3 вказує, що чинне законодавство передбачає припинення права на аліменти тільки у випадку укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) тим із батьків, з ким проживає дитина, і тим із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час не передавав дітям право власності на будь-яке нерухоме майно в рахунок сплати аліментів і навіть не пропонував такого зробити, тому обґрунтовані підстави для припинення права відповідача отримувати від нього аліменти відсутні. Посилання ж позивача як на підставу свого позову статтю 188 СК України також є хибним, оскільки дана правова норма передбачає не припинення, а звільнення одного з батьків від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Проте цілком логічним є той факт, що на теперішній час малолітні діти не отримують будь-якого фінансового доходу. Враховуючи зазначене, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено із матеріалів справи та не оспорюється жодною стороною про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх синів : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-8).

Судовим наказом № 2-н/241/76/2018, виданим Першотравневим районним судом Донецької області від 08.10.2018 року позивача по справі зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.10.2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Даний судовий наказ в установленому законом порядку був направлений на примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції в Донецькій області відповідно до довідки про сплату аліментів №В8/58027983 від 18.09.2019 року Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (а.с. 9, 33).

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 12.11.2019 року, залишеного без змін постановою Донецького апеляційного суду від 11.02.2020 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із відповідачем ОСОБА_8 , а двох старших синів - з позивачем ОСОБА_1 .

Згідно статті 190 СК України, припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно настає як що:

1. Той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Абзац другий частини першої статті 190 в редакції Закону № 402-VII від 04.07.2013\

Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.

2. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.

У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.

3. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину.

4. На майно, одержане за договором відповідно до частини першої цієї статті, не може бути звернене стягнення.

5. Майно, одержане дитиною за цим договором, може бути відчужене до досягнення нею повноліття лише з дозволу органу опіки та піклування.

6. Договір, укладений відповідно до частини першої цієї статті, визнається судом недійсним за вимогою відчужувача нерухомого майна у разі виключення його імені як батька з актового запису про народження дитини.

У разі визнання договору недійсним у відчужувача відновлюється право власності на нерухоме майно.

7. За позовом відчужувача нерухомого майна договір, укладений відповідно до частини першої цієї статті, може бути розірваний у разі невиконання тим із батьків, з ким проживає дитина, обов`язку по її утриманню.

От же як зазначила у письмовому відзиві ОСОБА_3 , між нею та позивачем договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) не укладалось, дозволу на позбавлення права отримання аліментів вона не надавала. Доказів яки б спростовували твердження ОСОБА_3 , а ні позивачем а ні його представником до суду не надано, а тому у суда не має підстав позбавити ОСОБА_3 права на отримання аліментів.

Оскільки позивачу було відмовлено в задоволенні вимог стосовно права на отримання аліментів які він сплачує на користь ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відновити стягнення, що було припинено на підставі ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 16.07.2020 року, у виконавчому провадженні № 58027983, що знаходиться на виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Маріуполі Східного Межрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) із виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Також, оскільки в задоволенні основних позовних вимог судом відмовлено, в задоволенні вимоги стосовно стягнення на користь позивача з ОСОБА_3 судових витрат також слід відмовити.

Керуючись: ст. ст.190 СК України, ст.ст.4, 5,141,184 ЦПК України, суд;

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 )про припинення стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Відновити стягнення, що було припинено на підставі ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 16.07.2020 року, у виконавчому провадженні № 58027983, що знаходиться на виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Маріуполі Східного Межрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) із виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.10.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області може бути подана до Донецької апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко