Справа № 344/1701/20
Провадження № 2/344/1823/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Попович В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 . В вказаному будинку він проживає з 2009 року та до даного часу, з померлою вони були членами однієї сім`ї. В зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на її майно. Він відноситься до кола спадкоємців по заповіту, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла склала та нотаріально посвідчила заповіт, яким здійснила розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона матиме право по закону на час смерті вона заповіла йому. До спадкового майна померлого належить житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказаним майном померла володіла - 4/5 частинами на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 04.08.2000 року реєстр нотаріальної дії №4Д-878 та зареєстрованого 21.09.2000 року в Івано-Франківському ОБТІ та 1/5 частиною в цьому ж будинку за правом набувальної давності. Ще за свого життя покійна ОСОБА_3 хотіла оформити своє право власності за набувальною давністю на 1/5 частину вказаного майна в законний спосіб, їй надавалась правова допомога з цього питання та збирались необхідні документи, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.

13.01.2020 року державним нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину по заповіту на 4/5 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку житловою площею 42,2 загальною площею 61.9 кв.м зазначеного в плані літера «А» , літньої кухні загальною площею 95.7 зазначеного в плані літера «Б», котельні загальною площею 7,1 зазначеного в плані літера «В», ванної площею кв.м зазначеного в плані літера «Г», сараю загальною площею 10.2 кв.м зазначеного в плані літера «Д», сараю загальною площею 22,6 зазначеного в плані літера «Е», вбиральня загальною площею 1,4 кв.м зазначеного в плані літера «Ж», ворота загальною площею 7,4 кв.м за №2, огорожа загальною площею 39,9 кв.м за №3, огорожа за №4 53,5кв.м , огорожа загальною площею 68 кв.м за №5. При цьому зазначаю, що житловий будинок згідно технічного паспорту є 1962 року забудови з зносом 45 %, прибудова 1939 року забудови з 55% зносу , а інші об`єкти з 1975 по 1989 рік забудови з різним ступенем їх зносу від 20 % до 40 %. Дане має суттєве значення, адже весь цей період за домоволодінням , його утриманням та доглядом здійснювали його прадід, а з 04.08.2000 року його померла бабуся. Всім житловим будинком, господарськими спорудами покійна ОСОБА_3 володіла відкрито і добросовісно, несла всі витрати по його експлуатації, ремонтувала житло, здійснила підключення будівель до газопостачання і жодних претензій з боку яких-небудь фізичних або юридичних осіб до її володіння цим майном не було, покійна вважала себе одноосібним власником цього майна, відкрито користувалась земельною ділянкою, яка обслуговувала домоволодіння, про що було відомо органам місцевого самоврядування та управлінським органам.

В останні роки свого життя бабуся хворіла і самостійно вирішила здійснити відчуження свого майна на нього, як казала хоче подарувати вищевказаний житловий будинок і господарські споруди та зверталась до нотаріуса з питання, які необхідно зібрати документи . Як виявилось з 2013 року по новому здійснюється реєстрація права власності на нерухоме майно, необхідним було виготовити новий технічний паспорт, оскільки в складі домоволодіння відбулись зміни - частина будівлі розвалилась, здійснена прибудова до будинку житлової кімнати, кухні, веренди, добудова літньої кухні і господарських приміщень та введено їх до складу домоволодіння на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради №290 від 20.06.2000 року його прадідом ОСОБА_4 , який в подальшому відчужив всі будівлі на користь його ОСОБА_3 . Новий технічний паспорт виготовили тільки в листопаді 2014 року з відображенням дійсного стану будівель.

ОСОБА_5 , на яку зареєстровано право власності на 1/5 частину вищевказаного домоволодіння ніколи не вселялася у вказаний будинок, не була тут зареєстрована. Хто така ОСОБА_5 померла ОСОБА_3 ніколи не знала, з нею не знайома. З боку ОСОБА_5 до ОСОБА_3 щодо володіння і користування покійною всім будинком ніколи не поступало. ОСОБА_5 не несла жодних витрат по експлуатації цього будинку, його ремонту, утримання. Вона ніколи не з`являлась за вказаною адресою реєстрації своєї частини майна, не приймала участі в реконструкції будівлі і таке інше. Хто така ОСОБА_5 , якого року народження, яке місце її реєстрації померлій ОСОБА_3 та позивачу не було відомо ніколи.

Враховуючи наведене та те, що на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 у спадкодавця ОСОБА_3 та у нього щодо володіння цим майном було добросовісним, відкритим, безперервним, очевидним, він як власник майна несе всі витрати по його експлуатації і утриманні до даного часу, просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

12.03.2020 року представником відповідача подано відзив, яким просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Докази безперервного, тривалого і добросовісного володіння повинні бути належними і допустимими, однак вважають, що такі не подані. Звертають увагу суду на те, що позивач посилається, що померла ОСОБА_3 набула право власності за набувальною давністю на 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 і тепер дане право виникло і в позивача, однак відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації, однак померла ОСОБА_3 не набула дане право у визначеному законом порядку. Крім цього, однією з обов`язкових ознак, які суди повинні врахувати при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю є безперервність володіння таким майном протягом десяти років. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Перебіг строку набувальної давності починається з моменту фактичного володіння. Однак, як вбачається із матеріалів доданих до позивної заяви, позивач зареєстрований був за адресою: АДРЕСА_2 з 09.03.2002 року і тільки 13.01.2020 року зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а будь яких інших доказів безперервності не надано.

В судовому засіданні представник позивача вимогу прозову підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги позову заперечила.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що є дружиною позивача ОСОБА_2 та у 2011 року вона почала проживати із своїм чоловіком за адресою АДРЕСА_1 , він до того там проживав, а власницею була його бабуся ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_7 вказала, що вона є матір`ю позивача. Домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належало її мамі ОСОБА_3 . Вона там народилася і проживала, на даний час проживає за іншою адресою, а там проживав і на даний час проживає її син з сім`єю. Хто така ОСОБА_5 їй не відомо, вона її ніколи і не бачила.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є сусідкою ОСОБА_3 , проживає з ними по сусідству близько 50 років, проживала там постійно. Завжди знала, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 і бабі ОСОБА_10 ). Хто така ОСОБА_11 вона не знає, крім ОСОБА_12 там ніхто ніколи не проживав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 08.07.20149 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії заповіту від 21.06.2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-511 та посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф., ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та запрошеної нею довіреної особи ОСОБА_15 , яка підписала за неї заповіт, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме і на що вона законом матиме право, заповідає внуку - ОСОБА_2 .

30.01.2020 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається: з 4/5 (чотирьох п`ятих) часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок житловий, житловою площею 42,2 кв.м., загальною площею 61,9 кв.м. зазначений в плані літерою "А", літня кухня, загальною площею 95,7 кв.м., зазначена літерою "Б", котельня, загальною площею 7,1 кв.м., зазначена літерою "В", ванна загальною площею 8,5 кв.м., зазначена літерою "Г", сарай, загальною площею 10,2 кв.м. зазначений літерою "Д", сарай, загальною площею 22,6 кв.м., зазначений літерою "Е", вбиральня, загальною площею 1,4 кв.м., зазначена літ. "Ж", ворота, загальною площею 7,4 кв.м., за "№2", огорожа, загальною площею 39,9 кв.м., за "№3", огорожа, за "№4" огорожа, загальною площею 68 кв.м., за "№5". Вказане майно належить спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого Андрусяк К.Ф., державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори 04 серпня 2000 року за реєстровим № 4Д-878, зареєстрованого в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 21.09.2000 року у реєстрову книгу за № 791/6. Право власності зареєстровано зі спадкодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.11.2014 року, номер запису про право власності: 7873246, реєстраційний номер об`єкта нерухомогого майна: 01, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав ні нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2014 року за індексним номером; 30202216. Право власності на 4/5 (чотири п`ятих) частки житлового будинку підлягає державній реєстрації.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.01.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності в розмірі 4/5 частки належить ОСОБА_2 .

Як вбачається із копії Витягу із Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.06.2000р. № 290 введено до складу будинковолодіння ОСОБА_4 прибудовані до житлового будинку кімнату, кухню, веранду, а також літню кухню і господарські приміщення на АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок АДРЕСА_1 виготовленого станом на 25.11.2014 року виготовленого на замовлення ОСОБА_3 , а також згідно копії Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна зазначено вже із внесеними відомостями щодо здійснених забудов.

27.06.2019 року в зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_3 адвокатом було здійснено запит до Державного архіву Івано-Франківської області щодо видачі копії рішення Івано-Франківської міської Ради трудящих №46 від 27.01.1971 року щодо видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на 1/5 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та копії документів, що лягли в основу його прийняття.

02.07.2019 року на запит адвоката державним архівом Івано-Франківської області надано відповідь та долучено копію рішення Івано-Франківської міської Ради трудящих №46 від 27.01.1971 року, яке стосується іншого питання - «Про зниження шлюбного віку гр. ОСОБА_16 »

14.08.2019 року адвокатом до Івано-Франківського міського відділу Державної міграціної служби України було здійснено запит з питання реєстрації ОСОБА_5 за вказаною вище адресою і чи була вона взагалі документована паспортом громадянина України.

21.08.2019 року Івано-Франківським міським відділом Державної міграційної служби України на запит адвоката надано відповідь, що згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб УДМС України в Івано- Франківській області громадянка ОСОБА_5 , зареєстрованою, знятою з реєстрації місця проживання не значиться.

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини другої статті 344 ЦК, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Отже, враховуючи те, що позивач добросовісно володіє і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується дослідженими у судовому засідання письмовими доказами, поясненнями свідків, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 335, 344 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст. ст. 4,19,76,81, 258-259, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської об`єднаної територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) право власності за набувальною давністю на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку житловою площею 42,2, загальною площею 61,9 кв.м зазначеного в плані літера «А»; літньої кухні загальною площею 95,7 кв.м зазначеного в плані літера «Б»; котельні загальною площею 7,1 кв.м. зазначеного в плані літера «В»; ванної площею 8.5 кв.м зазначеного в плані літера «Г»; сараю загальною площею 10.2 кв.м зазначеного в плані літера «Д»; сараю загальною площею 22,6 кв.м. зазначеного в плані літера «Е»; вбиральні загальною площею 1,4 кв.м зазначеного в плані літера «Ж»; воріт загальною площею 7,4 кв.м за №2; огорожі загальною площею 39,9 кв.м за №3; огорожі за №4 53,5 кв.м; огорожі загальною площею 68 кв.м за №5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ковалюк І.П.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2020 року.