Справа №718/1728/20
Провадження №2/718/480/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., за участю представника позивача Ковч Т.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/1728/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір на суму 1500 доларів США. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.11.2011 року з нього стягнуто заборгованість за вказаним договором у сумі 2968,95 доларів США. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 21.01.2015 року, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року, в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

03.08.2017року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. видано виконавчий напис №7754, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15 018,59 гривень.

Постановою від 02.04.2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУ юстиції у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

Зазначає, що про відкриття виконавчого провадження та наявність вказаного виконавчого напису нотаріуса йому не було відомо та його ніхто не повідомляв. Постановою від 21.12.2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУ юстиції у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ним отримано при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження на підставі заяви від 13.08.2020 року.

Вважає, що виконавчий напис винесено неправомірно, із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а тому не підлягає виконанню.

15.10.2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Наконечна А.В. позовні вимоги не визнала, надали письмовий відзив, в якому зазначили наступне.

Між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» року укладено кредитний договір. Відповідно до укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати, позивач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

В позовній заяві позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису порушено ст.88 Закону України "Про нотаріат" та не перевірено нотаріусом факту безспірності суми вимоги. В зв`язку з порушенням своїх прав Банк звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Відповідно до п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивачц на його адресу, яка зазначена в позові, було направлено письмову вимогу по усунення порушення за договором. Згідно з Постановою №2 від 31.01.1992 року Пленуму Верховного Суду України підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір. Факти які підтверджують відсутності боргу, або невідповідність суми боргу у позові відсутні. Як вбачається з позовної заяви, жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком не надається. Той факт, що позивач не спростовує наявність заборгованості вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин" переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: 1. оригінали кредитного договору; 2. засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи. Згідно підпунктів 3.1.3.3 та 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України '"Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.03.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, строк потягом якого може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з моменту, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

В першу чергу слід звернути увагу, що строки передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат", за своєю природою, не є позовною давність, вчинення виконавчого напису, є позасудовим способом захисту цивільних прав. Але навіть якщо виходити з норм статті 256 Цивільного кодексу України: "Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу." Ця норма закону стосується саме звернення до суду, а ні в якому разі не строком звернення до Нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Не зважаючи на те, що строк позовної давності невірно використовувати у даному випадку. Банком все одно норма цієї статті не порушено, договір не був припинений у зв`язку з п.9.6. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору. У цьому пункті чітко зазначено, що договір є дійсним до моменту належного виконання сторонами зобов`язань. Зобов`язання позивачем на сьогоднішній день не виконано. Більш того особа зловживає своїм правом па звернення до суду за для ухилення від виконання договірних обов`язків. Позивачем не оскаржується наявність боргу, позивач не оспорює ані суму боргу, ані його наявність. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Інформація про звернення Банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості у цій справі, оскільки позивач визнає наявність заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса. Отже підсумовуючи все вище наведене, вважають, що виконавчий напис є цілком правомірним, а доводи Позивача є нікчемними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже, виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.09. 2020 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі Також, витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального окуругу Завалієва А.А. заведену нотаріальну справу щодо вчинення виконавчого напису від 03.08.2017 року, зареєстровану в реєстрі за №7754 Підготовче судове засідання призначено на 15.09.2020 року (а.с.24).

15.09.2020 року судове засідання не відбулось, оскільки головуючий суддя перебував у відпустці. Справу призначено на 07.10.2020 року.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 27.10.2020 року (а.с.49)

Представник позивача ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та просив його задовольнити.

В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» Наконечна А.В. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Третя особа: перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи через електронну пошту.

Третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. скерував заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21.01.2015 року в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.(а. с. 21-22)

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року рішення апеляційного суду Чернівецької області залишено без змін.(а.с.18-19)

03.08.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. видано виконавчий напис №7754, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15 018,59 гривень (а. с. 13-14).

Постановою від 02.04.2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУ юстиції у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом (а. с. 15)

Постановою від 21.12.2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУ юстиції у Чернівецькій області Мухаєвою О.М. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.16).

Норми права, які застосував суд.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц.

З матеріалів справи видно, що розрахунок заборгованості подано за період з 19.11.2007 року по 26.06.2017 року, що свідчить про стягнення заборгованості поза трьохрічним строком позовної давності передбаченого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Більше того, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, а з довідки, яка надана Банком, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає.

Відповідно до зазначених норм нотаріус, перш ніж вчиняти виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який мова йдеться в Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлених Кабінетом Міністрів України, чи оформлені ці документи належним чином, чи підтверджується подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язань, чи не виник спір між зацікавленими особам, чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису.

Отже, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, суд вважає, що вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міськогонотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем виконавчий напис від 03.08.2017 року, зареєстрований в реєстрі № 7754, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно дост.141 ЦК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.6-13,81,133,141,258-273,355 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 7754 вчинений 03.08.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 15 018 (п`ятнадцять тисяч вісімнадцять) гривень 59 копійки таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро, 03062) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 судові витрати у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мізюк В.М.