Справа №: 343/1730/20
Провадження №: 6/0343/23/20
У Х В А Л А

про скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України

13 жовтня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу №343/1730/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій він просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо нього, встановлене згідно з ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 у справі № 343/2674/13-ц.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 його, як керівника ТОВ «МСУ-Карпати», тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, а саме до виконання зобов`язання згідно виконавчого листа № 2а-67 від 19.06.2012, який видано Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «МСУ-Карпати» на користь держави 1369707,64 гривні. Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 24.07.2019 у справі № 909/522/15 постановив, серед іншого, ліквідувати ТОВ «МСУ-Карпати» (вул. Б.Хмельницького, 13, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500, ). Цією ж ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області постановлено, що вимоги конкурсних кредиторів ТОВ «МСУ-Карпати», які не задоволені за недостатністю майна боржника, вважаються погашеними. Як вбачається з детальної інформації про юридичну особу, яку отримано ним шляхом безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 07.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ТОВ «МСУ-Карпати», як юридичної особи. З інформації з Єдиного реєстру боржників (дата та час пошуку: 22.09.2020 12:25) слідує, що за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація щодо ТОВ «МСУ-Карпати». Таким чином, відпали обставини, які були підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, відтак таке тимчасове обмеження підлягає скасуванню. Дану заяву просив розглядати за його відсутності.

Начальник Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у заяві, яка поступила на електронну адресу суду, повідомив, що виконавчих документів про проведення стягнення боргу з ТзОВ «МСУ-Карпати» згідно-книг обліку вхідної кореспонденції та книг обліку виконавчих проваджень державних виконавців Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано- Франківськ) на виконанні станом на сьогоднішній день не перебувають.

Відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців термін зберігання виконавчих проваджень в архіві становить три роки, а термін зберігання книг обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю становить п`ять років відповідно до ст. 352. У зв`язку з тим, що термін зберігання закінчився, виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, знищено.

Вивчивши зміст письмових заяв сторін та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до змісту ст. 274 ЦК України, обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України, можливе лише у випадках передбачених ними.

Згідно з положень ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року.

Згідно з п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 256/5/65, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що ухвалою Долинський районний суд Івано-Франківської області від 13.09.2013 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , керівника товариства з обмеженою відповідальністю "МСУ-Карпати", без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язання згідно виконавчого листа № 2а-67, виданого 19.06.2012 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, про стягнення з ТзОВ «МСУ-Карпати» на користь держави 1369707,64 гривень податкового боргу (справа №343/2674/13-ц) (а.с. 2-4).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.2019 у справі №909/522/15 суд постановив ліквідувати ТОВ "МСУ-Карпати" (), вимоги конкурсних кредиторів ТОВ "МСУ-Карпати", які не задоволені за недостатністю майна боржника вважаються погашеними, вимоги конкурсних кредиторів ТОВ "МСУ-Карпати", які не були заявлені у встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, або відхилені судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (а.с.5-12).

Згідно з даними інформації про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "МСУ-Карпати", , місцезнаходження: Україна, 77500, Івано-Франківська область, Долинський р-н, місто Долина, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 13, припинено, дата запису: 07.08.2019, номер запису: 5000841, підстава: судове рішення, атрибути судового рішення: судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 24.07.2019 № 909/522/15 Господарський суд Івано-Франківської області (а.с.13-15, 26).

Інформація у Єдиному реєстрі боржників відносно ТОВ "МСУ-Карпати", , відсутня (а.с.16).

У Долинському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за поданням якого було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , як керівника ТОВ "МСУ-Карпати", відкритих виконовчих проваджень щодо останніх не перебуває.

Людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з ч. 5 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Як передбачено ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Як визначено в ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що ТОВ «МСУ-Карпати» припинив своє існування, як юридичної особи, даних про нього, як про боржника у Єдиному реєстрі боржників немає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відпала необхідність в застосуванні тимчасового обмеження фізичної особи (керівника даного товариства) у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення, а тому дана заява підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , накладене ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 у справі № 343/2674/13-ц, номер провадження - 6/0343/85/13.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

Суддя С.М. Монташевич