Справа № 404/7938/19
Номер провадження 2/404/2083/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, просила:

- визнати недостовірною та такою, що порушує її права на повагу до гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену відповідачем 10 жовтня 2019 року на засіданні Правління громадської ради при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького в приміщенні Кропивницької міської ради: « ОСОБА_1 чекає на хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після цього надасть кому завгодно будь-який дозвіл»;

- зобов`язати відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом озвучення за її присутності на найближчому засіданні правління громадської ради при виконавчому комітеті Міської ради міста Кропивницького, які відбудуться після набрання судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «10 жовтня 2019 року на засіданні Правління громадської ради при Виконавчому комітеті міської ради міста Кропивницького ОСОБА_2 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_1 чекає на хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після отримання хабара надасть кому завгодно будь-який дозвіл»;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації повторно залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2019 року позивачем 24 грудня 2019 року подано до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з 1975 року і по теперішній час вона постійно працює в ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та пройшла великий трудовий шлях від рядового працівника до директора, що підтверджується трудовою книжкою та записами в ній.

10 жовтня 2019 року в приміщенні Міської ради міста Кропивницького проходило засідання Правління громадської ради при Виконавчому комітеті Міської ради міста Кропивницького на якому серед інших питань, розглядалось звернення громадян будинку АДРЕСА_2 , незгоду з виділенням земельних ділянок біля їх будинку для будівництва мийки та кафе. Під час даного засідання були присутні члени правління в кількості 9 чоловік, серед яких був ОСОБА_2 .

Під час обговорення даної проблеми позивач повідомила присутнім, що водовідвід іде прямо по середині даного проекту, а тому будувати на цьому місці будь-що неможливо. Після висловлення її позиції з цього питання ОСОБА_2 обізвав її «хабарницею», та сказав, що вона чекає на те, що їй дадуть хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після цього вона надасть кому завгодно будь-який дозвіл. Зазначені слова були ним сказані публічно в присутності сторонніх осіб з метою принизити її честь та гідність, а також завдати шкоди діловій репутації як начальника Кіровоградського ВКГ.

Вважає, що зазначені висловлювання є неправдивими, такими, що порочать її честь та гідність, а також завдають шкоди її репутації.

Вказано, що інформація щодо неї була поширена відповідачем в присутності членів громадської ради, мешканців будинку по АДРЕСА_2 , депутатів Міської ради в приміщенні Міської ради міста Кропивницького, серед присутніх були люди, які її знають лише з позитивної сторони.

Внаслідок чого, інформація про те, що вона нібито чекає хабар або має намір одержати неправомірну вимогу з метою вирішення питання про надання дозволу на будівництво, стала відомою членам громадської ради, її сусідам з якими вона живе в одному дворі та її співробітникам.

Зазначено, що позивач пропрацювала в управлінні водного господарства м. Кіровограда більше 44 роки, за цей час дуже багато разів була нагороджена подяками, грамотами та іншими видами заохочення за сумлінну працю за відданість професії. За весь час її роботи, жодного разу не притягувалась навіть до дисциплінарної відповідальності, не кажучи вже про адміністративну чи кримінальну. Тому, такі висловлювання ОСОБА_2 в її адресу, є образливими та такими які не відповідають дійсності.

Оскільки боротьба з корупцією в нашій країні є актуальною та однією з найголовніших проблем, в суспільстві склалося однозначне негативне сприйняття осіб, які вчиняють корупційні дії. Усвідомлюючи це, достовірно знаючи про те, що вона не вчинила жодних дій, спрямованих на одержання чи вимагання, прохання чи висловлення пропозиції надати неправомірну вигоду від ОСОБА_2 чи інших осіб, відповідач умисно та цілеспрямовано публічно поширив завідомо неправдиву інформацію про це, з метою принизити її честь та гідність, а також завдати шкоди її діловій репутації та сформувати серед присутніх уявлення про те, що вона є корупціонером. При цьому він усвідомлював, що засідання громадської ради проводяться публічно і на них присутні сторонні особи.

При цьому, зазначені висловлювання були здійснені ОСОБА_2 з метою вплинути на вирішення свого приватного питання одержання земельної ділянки в користування.

Фактично ОСОБА_2 звинуватив її у скоєнні чи підготовці до скоєння кримінального правопорушення, достовірно знаючи, що вказане не відповідає дійсності та будь-які відомості до ЄРДР з цього приводу правоохоронними органами не вносилися.

Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до неї, що в свою чергу впливає на зниження цінності її особи.

Вважає, що поширенням недостовірної інформації щодо неї, відповідачем завдано шкоди її немайновим інтересам, порушивши її гідність, честь та ділову репутацію.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04 лютого 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що ним дійсно було 10 жовтня 2019 року на засіданні Правління громадської ради при виконавчому комітеті Міської ради міста Кропивницького в приміщенні Кропивницької міської ради, сказано фразу: « ОСОБА_1 чекає на хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після цього надасть кому завгодно будь-який дозвіл».

На засіданні громадської ради йшлося про незгоду мешканців АДРЕСА_3 та 2 з виділенням земельних ділянок від водоканалу на погодження технічної документації для отримання ним в оренду земельної ділянки на будівництво авто мийки, за адресою АДРЕСА_4 , позивач вказала, що оскільки там проходять комунікації, такого дозволу надати ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не може. Він наголосив, що поряд з земельною ділянкою, яку він хотів орендувати знаходиться магазини, які встановлені на тих самих комунікаціях, і відповідно зробив висновок, що дане питання можливо вирішити з керівництвом водоканалу завдяки надання хабара. Сказану його фразу: « ОСОБА_1 чекає на хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після цього надасть кому завгодно будь-який дозвіл», він сказав як власний погляд на ситуацію, що склалась та критику на адресу позивача. Після даного інциденту з`явилися, ще декілька нових магазинів поряд з вищевказаною земельною ділянкою та розташовані на комунікаціях ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Вказано, що його суб`єктивна думка була висловлена не в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача. Відповідно на засіданні громадської ради позивач скористалась правом на відповідь, вказавши що її не повідомляли про незаконні забудови, які знаходяться на комунікаціях ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» поряд з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4 , що вказано в протоколі засідання громадської ради від 10 жовтня 2019 року.

Позивач є директором ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», а відповідно є посадовою та публічною особою, отже має бути готовою, що межа критики її особи та дій є більшою, ніж у не публічної особи.

Висловлені ним фрази стосувалися саме діяльності позивача пов`язаної з її роботою.

Оспорювана інформація входить до предмету суспільного інтересу, стилістика інформації та застосовані мовні обороти не мають стверджувального характеру з посиланням на конкретні факти стосовно особи позивача, що стало підставою для висновку про те, що баланс між приватним інтересом щодо захисту репутації позивача та публічним інтересом знати суспільно необхідну інформацію порушено не було.

05 березня 2020 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказано, що відповідачем фактично визнано у відзиві факт поширення негативної інформації щодо позивача усно в публічній формі. Однак, ним зазначено, що вона не є фактами, а є його оціночними судженнями.

Відповідач не маючи достатніх фактів та правових підстав, фактично звинуватив у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України. Вказане кримінальне правопорушення належить до категорії особливо тяжких корупційних кримінальних порушень.

Відповідач дослівно зазначив, « ОСОБА_1 чекає на хабар за будівництво на земельній ділянці і після цього надасть кому завгодно будь-який дозвіл». Ці обставини визнані відповідачем у відзиві. Вказана фраза була сказана відповідачем на засіданні Громадської ради при виконкомі Кропивницької міської ради в конкретний час 10 жовтня 2019 року. На вказаному засіданні розглядалося конкретне питання, а саме надання конкретній особі (відповідачу) конкретної земельної ділянки (поблизу будинків АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ). Буквальний текстуальний аналіз даного висловлювання відповідача не допускає подвійного трактування на означає лише те, що відповідач фактично звинуватив її у намірі одержати неправомірну вигоду за погодження питання щодо надання йому конкретної земельної ділянки по вул. Кропивницького.

Вислів відповідача перевіряється та спростовується конкретними фактичними даними, а саме відсутністю судових рішень та відсутності кримінального переслідування позивача за одержання неправомірної вигоди від будь-якої особи, у тому числі відповідача.

Зазначена фраза стосується конкретної ситуації та може бути перевірена фактами. При цьому, в ході цієї розмови він не вживав висловів на кшталт «на мою думку, можливо, я вважаю», гіпербол, алегорій, сатири тощо. Навпаки, висловлена фраза була здійснена ним в категоричній безапеляційній формі.

Також, в обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що поблизу земельної ділянки, яку він бажає взяти в оренду, розташовані інші комерційні об`єкти, а тому зробив висновок, що їх розміщення теж було погоджене позивачем після одержання хабарів.

Той факт, що вказана фраза була ним висловлена в присутності інших осіб свідчить про те, що вона була цинічно сказана з метою завдати образу та заподіяти шкоду діловій репутації.

Вважає, що посилання відповідача у відзиві на окремі рішення ЄСПЛ є не релевантними до правовідносин, що виникли, та є такими, що вирвані з контексту.

Навіть якщо відповідач вважає, що його висловлювання є оціночними судженнями, вони повинні містити певні фактичні дані, яких не наведено. Висловлювання відповідача не були обумовлені жодними фактами, а є виключно результатом його уяви та наслідком його правового інфантилізму, тобто недостатнього рівня правових знань за особистої упевненості у власній високій юридичній підготовці.

Допустима критика позивача, як керівника структурного підрозділу комунального підприємства та звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення це цілком різні речі, а тому такі висловлювання порушують особисті немайнові права ОСОБА_1 .

Також, відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву, що ОСОБА_1 скористалася правом на відповідь, що не відповідає дійсності, оскільки нею оскаржується поширена ним інформація про те, що вона має намір одержати від нього хабар. Наголошує, що з даного приводу ОСОБА_1 не надавала відповіді відповідачу.

Відповідач у відзиві зазначив, що оспорювана інформація входить до предмету суспільного інтересу. Оскільки оспорюється поширена відповідачем неправдива інформація про намір одержати від нього хабар, залишається незрозумілим, яким чином вона стосується суспільного інтересу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

15 жовтня 2020 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення аналогічні поданій ним 05 березня 2020 року відповіді на відзив. Просив судове засідання провести за його відсутності.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, повідомлялись належним чином.

Представник позивача надав письмові пояснення по суті справи, в яких прохав проводити судове засідання без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням на території України дії карантину.

Разом з тим, клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи і сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що на даний час карантинні обмеження, які були раніше встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, значно пом`якшені, не обмежують права учасників судового засідання на доступ до суду та дозволяють їм безпосередньо приймати участь у судовому засіданні.

Крім того, суд вважає, що відповідач повинен добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання, а тому клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки ним не доведено наявність поважних причин, які свідчать про неможливість приймати участь у розгляді справи.

Крім того, відповідно до ч.1, п.п.1,2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Суд, вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи, оскільки кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (статті 3, 28). Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони порядку з метою запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Вказане право також закріплено у статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

За правилами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 523/9870/18-ц (провадження № 61-20095св19).

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункт 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Згідно із частинами четвертою, сьомою статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

10 жовтня 2019 року в приміщенні Міської ради міста Кропивницького проходило засідання Правління громадської ради при Виконавчому комітеті Міської ради м. Кропивницького. Під час даного засідання були присутні члени правління в кількості 9 чоловік, серед яких були присутні сторони по справі.

Відповідачем ОСОБА_2 на засіданні було сказано фразу наступного змісту « ОСОБА_1 чекає на хабар за надання дозволу на будівництво на земельній ділянці і після цього надасть кому завгодно будь-який дозвіл».

ОСОБА_1 вважає, що вище вказане висловлювання принизило її честь та гідність, завдало шкоди її діловій репутації.

Позивач працює директором ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та є публічною особою. Слід відмітити, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян і публічні особи мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення її позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень з боку відповідача прав позивача, які підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 23.10.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда