КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк С.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «ЄВРОЕКОЛОГІЯ», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про стягнення боргу за договором та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання договору недійсним,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із озовом до ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» про стягнення боргу за договором.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судовому засідання 19 листопада 2019 року залучено до участі у справі третю особу - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС».

У грудні 2019 року відповідач ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання договору недійсним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року (протокольною) зустрічний позов прийнято до розгляду.

У лютому 2020 року ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання додаткових угод недійсними.

Вказану позовну заяву прийнято до розгляду протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року.

В подальшому, 24 червня 2020 року ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання недійсними актів приймання-передачі об`єктів будівництва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року подання зустрічної позовної заяви представником відповідача до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання недійсними актів приймання-передачі об`єктів будівництва, визнано зловживанням процесуальними правами та повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зустрічний позов прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зустрічний позов було подано в межах встановленого законом строку для подання зустрічного позову. При цьому апелянт вважає доцільним розгляд вказаного позову разом із первісним позовом.

Відзив на апеляційну скаргу у встановленому порядку до суду не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.ч. 1-3 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» про стягнення боргу за договором у жовтні 2018 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судовому засідання 19 листопада 2019 року залучено до участі у справі третю особу - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС».

У грудні 2019 року відповідач ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання договору недійсним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року (протокольною) зустрічний позов прийнято до розгляду.

У лютому 2020 року ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання додаткових угод недійсними.

Вказану позовну заяву прийнято до розгляду протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року.

В подальшому, 24 червня 2020 року ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання недійсними актів приймання-передачі об`єктів будівництва.

Клопотання про прийняття до спільного розгляду із первісним позовом обґрунтоване тим, що із поданого позивачем позову вбачається, що позовні вимоги ґрунтуються, зокрема, на актах приймання-передачі № 1-25 до додаткового договору № 1 від 12 червня 2012 року. Вказані акти насправді не підписувалися у 2012 році, а були підписані значно пізніше, уже після звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора.

Відповідно до частин першої-третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічного позову суд першої інстанції обґрунтовував її тим, що подання такого позову є зловживанням своїми процесуальними правами з боку відповідача ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ».

При цьому, поданий як зустрічний позов ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ`до ОСОБА_1. про визнання актів приймання недійсними не є взаємопов`язаним із первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ», третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про стягнення боргу за договором, а тому їх спільний розгляд не є доцільним.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає , що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Шehбk v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України»;, рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Так, в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ», третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про стягнення боргу за договором та за зустрічним позовом ТОВ НДП до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання договору недійсним.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом первісного позову є стягнення заборгованості за договором від 16 липня 2007 року №78 з проектування і будівництва індивідуальних садових будинків та об`єктів соціальної інфраструктури Садівного товариства «Михайлівський сад».

Предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 02 жовтня 2018 року № 1, укладений між ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 , за договором від 16 липня 2007 року №78 з проектування і будівництва індивідуальних садових будинків та об`єктів соціальної інфраструктури Садівного товариства «Михайлівський сад».

Суд першої інстанції врахував, що справа перебуває в провадженні суду з жовтня 2018 року, обставини, на які посилається представник відповідача є відомими з того часу, та були відомі на момент звернення його із зустрічним позовом про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 02 жовтня 2018 року № 1 у грудні 2019 року, натомість зустрічного позову до ОСОБА_1 про визнання актів приймання недійсними ним не заявлялось.

Позовні вимоги про визнання актів приймання-передачі № 1-25 до додаткового договору № 1 від 12 червня 2012 року недійсними є безпідставними, такими, які мають очевидно штучний характер, адже акти прийому-передачі не є правочином в розумінні ЦК України та відповідно не можуть визнаватись судом не дійсними відповідно до статті 215 ЦК України. Також очевидним є той факт, що такі вимоги не є взаємопов`язаними із первісними і спільний їх розгляд не є доцільним.

Подання завідомо безпідставного позову, за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, направлене на затягування судового розгляду, що визнається судом зловживанням процесуальними правами, внаслідок чого суд застосовує положення частини третьої статті 44 та повертає зустрічну позовну заяву.

У частині четвертій статті 44 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що подання ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ГРАДОСТРОЙ-СЕРВІС», про визнання недійсними актів приймання-передачі об`єктів будівництва, є зловживанням процесуальними правами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи в суді першої інстанції неодноразово відкладався за клопотаннями представників ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ». Крім цього, з моменту відкриття провадження у справі (31 жовтня 2018 року) ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» подало до суду дві зустрічні позовні заяви, які були прийняті до розгляду разом із первісним позовом. Суд вважає, що такі дії представників відповідача ТОВ НДП «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» можуть бути спрямовані на затягування строків розгляду справи та зловживання ними своїми процесуальними правами.

Твердження апелянта про те, що зустрічний позов подано в межах строку, який, до того ж, був продовжений на час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), оцінюються колегією суддів критично, оскільки підставною повернення зустрічної позовної заяви стало визнання її зловживанням процесуальними правами, а не порушення строків звернення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «ЄВРОЕКОЛОГІЯ» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року залишити без змін.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко