Справа № 310/8604/19
2-н/310/737/19
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Стручкова Л.І., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостіза спожиті послуги централізованого теплопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

30.10.2019 року ПрАТ «БПТМ» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостіза спожиті послуги централізованого теплопостачання.

31.10.2019 року направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 06.12.2019 року, інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

23.12.2019 року повторно направлено запит до обласного адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно довідки обласного адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, ПрАТ «БПТМ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованістьза спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.11.2016 року по 01.05.2019 року, крім того просить стягнути борг, який на початок періоду, тобто на 01.11.2016 року, становить 3195,69 грн.

Встановити період виникнення боргу у ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого теплопостачання у сумі 3195,69 грн. неможливо, оскільки в наданому розрахунку міститься лише посилання на наявність такого боргу.

Таким чином встановлено, що заявник просить стягнути з боржників суму заборгованості за період, який перевищує позовну давність встановлену законом у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів суд вбачає спір про право. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути порушені його права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостіза спожиті послуги централізованого теплопостачання відмовити.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та розяснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.І. Стручкова