Справа №705/474/20
2/705/1371/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 лютого 2020 року суддя Уманського міськрайонного суду, Черкаської області Годік Л.С. розглянувши матеріали позовної заяви заступника прокурора Черкаської області Носенко В., який звернувся до суду з позовом, що поданий прокуратурою Черкаської області в інтересах держави, в особі Уманської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року заступник прокурора Черкаської області Носенко В. звернувся до Уманського міськрайонного суду в інтересах держави, в особі Уманської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння.

В позові позивач, заступник прокурора Черкаської області Носенко В., просить: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю від 24.09.2002 серія ІІ-ЧР № 045533, про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати від ОСОБА_2 на користь Уманської міської ради земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :05:002:0732, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставами звернення до суду з відповідним позовом позивач вказує те, що «…порушено право комунальної власності на землю…». Тобто, у позові вказано, що спірна земельна ділянка до її незаконного набуття перебувала у комунальній власності Уманської міської ради. У позові зазначено, що «…Уманська міська рада визначена прокурором позивачем у справі, як особа, уповноважена державою Україна на захист її інтересів у спірних правовідносинах…». Крім того, у позові зазначено, що виконуючи покладені на органи прокуратури функції та завдання, реалізуючи надані чинним законодавством України повноваження, заступник прокурора Черкаської області звертається до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах- Уманської міської ради, якою, внаслідок отримання відповідачами земельної ділянки шляхом вчинення кримінально- процесуального діяння, не вжито заходів щодо скасування, в тому числі в судовому порядку, державного акту на право приватної власності на землю, витребування земельної ділянки з незаконного володіння. Заступник прокурора Черкаської області звертаючись з позовом до суду вказує на те, що необхідність реагування органів прокуратури з метою забезпечення інтересів держави виникла у зв`язку з бездіяльністю Уманської міської ради, оскільки будь-яких заходів, у тому числі цивільно-правового характеру щодо захисту законних інтересів держави в частині повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно, Уманською міською радою не вживалося, досудове врегулювання спору не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3,4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення ЄСПЛ від 01 квітня 2010 року у справі «Корольов проти Росії» (no. 2), № 5447/03, § 33; рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії», № 42454/02, § 35).

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституцій України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики ЄСПЛ, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч. 2 ст. 129 Конституцій України).

У п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру».

Ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

З позовної заяви вбачається, що заступник прокурора Черкаської області Носенко В. в даній справі є позивачем, при цьому, в порушення частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», докази того, що він попередньо, до звернення до суду, повідомив відповідний суб`єкт владних повноважень відсутні. Прокурором ненаведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду, враховуючи наявність листів Уманської міської ради № 01/01-21/6750 та № 01/01-20/12 від 11.01.2020 р., про те, що Уманською міською радою готуються позовні заяви для звернення до суду

Однак, для здійснення представництва за даним позовом, що стосується нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави є наявність умисного невиконання своїх обов`язків посадовими особами Уманської міської ради. Доказів про притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб, тощо, суду не надано, а тому зазначена підстава не підтверджується.

Крім того, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій .

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

В той же час, регулювання відносин власності закріплено в Конституції України, яка визначила коло об`єктів і суб`єктів права власності, рівність усіх суб`єктів права власності, гарантії права власності й обов`язки власників та встановила, що правовий режим власності має визначатися виключно законами України .

Із змісту наведених положень випливає, що на конституційному рівні принципово відокремлено комунальну власність від державної власності. Комунальна власність не входить до складу державної, є самостійним об`єктом права власності, управління якою здійснює безпосередньо територіальна громада або створені нею органи.

Положеннями ст.7 Конституції України визнається, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів декількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Виходячи із вищевказаних норм, між державою, в особі органів законодавчої, виконавчої та судової влади, і територіальними громадами, в особі органів місцевого самоврядування, існує певна різниця. Останні не є частиною державної влади, оскільки можуть самостійно (тобто незалежно від держави та її органів) вирішувати питання місцевого значення. Відповідно, інтереси територіальної громади, в принципі, можуть не співпадати з інтересами держави. Таким чином, не можна ототожнювати поняття «держава» та «територіальна громада».

У той же час, посилання прокурора на порушення відповідачем певних норм чинного законодавства саме по собі не може бути безумовною підставою для представництва в суді. З аналізу вищезазначених норм вбачається, що прокурор зобов`язаний зазначити в чому саме полягає не абстрактний, а конкретний матеріальний або нематеріальний інтерес держави.

Оскільки, було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, то відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, вважаю, що є підстави для залишення без руху даного позову із визначенням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,185 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заступника прокурора Черкаської області Носенко В., який звернувся до суду з позовом, що поданий прокуратурою Черкаської області в інтересах держави, в особі Уманської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Визначити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися не поданою та буде повернена позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Годік