Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2387/15-ц Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 72 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року, ухвалене під головуванням судді Літвин О.О.

у цивільній справі №285/2387/15-ц за заявою Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі територіальної громади Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року Новоград-Волинський міжрайонний прокурор звернувся до суду із заявою. Просив визнати відумерлою спадщину ОСОБА_2 на земельні ділянки площею 1,2419 га. та 2,0151 га, що розташовані на території Тупальської сільської ради (далі земельні ділянки), та передати їх у власність територіальної громади. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, яка ніким не приймалася, коло спадкоємців невідоме, на прийняття цієї спадщини ніхто не претендує.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відкрилась після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається із: земельної ділянки, площею 1,2419 га, розташованої на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, вартістю 18 504,52 грн., кадастровий номер :03:000:0108; земельної ділянки, площею 2,0151 га, розташованої на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, вартістю 8 602,32 грн., кадастровий номер :03:000:0352 та передано їх у власність територіальної громади Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

У поданій через свого представника ОСОБА_3 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права та інтереси. Так, згідно заповіту від 18.04.1996 року, посвідченого в установленому законом порядку Тупальською сільською радою, ОСОБА_2 заповіла на випадок своєї смерті усе майно, що їй належить, своєму сину - ОСОБА_1 . Тобто, Тупальській сільській раді було відомо про наявність заповіту та спадкоємця першої черги на майно ОСОБА_2 . Крім того, оригінали державних актів на земельні ділянки знаходяться у ОСОБА_1 та в останнього не вилучалися. Тому, на думку апелянта, на момент відкриття спадщини, саме ОСОБА_1 , як спадкоємцю майна за заповітом, належало право на спірні земельні ділянки.

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що спадкове майно є відумерлим, оскільки ніким не прийняте.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до положень ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (ст.338 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем її відкриття - останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно копії актового запису про смерть №13 від 28.07.2006 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років померла ОСОБА_2 .

За життя вона набула право власності на земельні ділянки, що підтверджується довідкою управління Держземагенства у Новоград-Волинському районі Житомирської області від 11.03.2015 року, копіями відповідних Державних актів на право власності на земельні ділянки від 10.11.2003 року та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2015 року.

На підставі заповіту від 18.04.1996 року, посвідченого секретарем Тупальської сільської ради, ОСОБА_2 заповіла на випадок своєї смерті усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що належатиме їй за законом, своєму сину - ОСОБА_1 (а.с.39).

Згідно свідоцтва про народження від 26.08.1963 року серія НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.37).

Листом №141/01-16 від 07.08.2020 року приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Качан О.О. повідомлено ОСОБА_1 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки за кадастровими номерами :03:000:0108 та :03:000:0352, оскільки останні зареєстровані за Тупальською сільською радою Новоград-Волинського району, що і спонукало його оскаржувати рішення в даній справі (а.с.49).

Отже, за умови існування у померлої ОСОБА_2 спадкоємця за законом, підстави для визнання спадщини відумерлою були відсутні. Проте, суд першої інстанції цих обставин не з`ясував.

За таких обставин та відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі територіальної громади Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання спадщини відумерлою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 22.10.2020 року.