Провадження № 2-с/761/17/2020
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

07 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали заяви боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року по справі № 761/35015/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 (далі по тексту - заявник, боржник) звернулась до суду із вказаною заявою, відповідно до якої просила скасувати судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 02 листопада 2017 року по справі № 761/35015/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі по тексту - стягувач), яким було вирішено стягнути із заявника на користь стягувача заборгованість за послуги з центрального опалення з урахуванням інфляційних витрат та № % річних у розмірі 31 471, 35 грн. та судовий збір у сумі 800, 00 грн. та визнати, що протягом опалювальних сезонів 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 років послуги централізованого опалення від стягувача мешканцям будинку і власникам помешкань за адресою: АДРЕСА_1 не надавались чи надавались неналежним чином.

Заявник із заявленими вимогами не погоджується та зазначає, що стягувач просить із останньої заборгованість за послуги, які фактично не надаються, оскільки починаючи з 2014-2015 рр. в будинку АДРЕСА_1 , де мешкає заявник, відсутнє гаряче водопостачання, централізоване опалення. При цьому, будинок не обладнаний окремим прибором обліку теплоенергії, а тому відсутні будь-які засоби контролю за тим, чи дійсно мешканці вказаного будинку, в тому числі і заявник, споживає теплоенергію.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року заяву було повернуто залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 11 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами, що діють після набрання чинності редакції Кодексу від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1-2 ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (ч. 3 ст. 167 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Київським апеляційним судом в своїй постанові від 11 березня 2020 року було встановлено, що заявник звернувся до суду з відповідною заявою в строк, передбачений чинною на той час редакцією ЦПК України.

Крім того, за умовами ч.3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі № 761/35015/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго», яким було вирішено стягнути із заявника на користь стягувача заборгованість за послуги з центрального опалення з урахуванням інфляційних витрат та № % річних у розмірі 31 471, 35 грн. та судовий збір у сумі 800, 00 грн.

Однак заявник не погоджується з тією обставиною, що вказані послуги їй взагалі надавались, не погоджується з визначеним розміром заборгованості.

Таким чином, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, суддя, дослідивши матеріали справи наказного провадження та вивчивши заяву про скасування судового наказу та додані до неї матеріали, вважає, що заява в частині скасування судового наказу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, заявлена вимогам щодо визнання обставин, що протягом опалювальних сезонів 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 років послуги централізованого опалення від стягувача мешканцям будинку і власникам помешкань за адресою: АДРЕСА_1 не надавались чи надавались неналежним чином, відповідно до ст. 170-171 ЦПК України, не є та не може бути предметом розгляду під час вирішення питання про скасування судового наказу, а отже суд позбавлений розглянути такі вимоги в рамках розгляду справи за заявою про скасування судового наказу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 171 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року по справі № 761/35015/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 02 листопада 2017 року по справі № 761/35015/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення з урахуванням інфляційних витрат та № % річних у розмірі 31 471, 35 грн. та судовий збір у сумі 800, 00 грн.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: