ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року

м. Харків

справа 640/18614/17

провадження № 22-ц/818/4048/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Обласний центр онкології»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Баранова Тараса Олеговича, який діє в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології», про призначення у справі додаткової почеркознавчої експертизи при розгляді його апеляційної скарги та апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене о 17 годині 36 хвилин 4 червня 2020 року у складі судді Зуб Г.А.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології» (надалі КНП «ОЦО») №1542-ОС від 20.11.2017 за ст. 38 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України); поновити його на посаді заступника генерального директора з економічних питань КНП; скасувати в трудовій книжці запис щодо звільнення за ст. 38 КЗпП України; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.11.2017 по день ухвалення рішення по справі.

Позов мотивований тим, що 1 грудня 2016 року ОСОБА_1 наказом КНП «ОЦО» № 2-1-ос був призначений заступником генерального директора з економічних питань КНП «ОЦО». За період роботи позивач не мав ніяких зауважень та стягнень, ніяких нарікань з боку керівництва не надходило, йому не оголошувались догани. 15 листопада 2017 року у позивача погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він звернувся до лікаря, а після обстеження був відкритий лікарняний, про що позивач сповістив начальника відділу кадрів шляхом телефонного повідомлення. 20.11.2017 на телефон позивача надійшло повідомлення про надходження на його банківську картку коштів, походження яких йому було не відомо. Двадцять першого листопада 2017 року ОСОБА_1 дізнався, що вказані кошти надійшли від відповідача в порядку ст. 116 КЗпП України. В період знаходження позивача на лікарняному генеральним директором КНП «ОЦО» був винесений оспорюваний наказ № 1542-ОС від 20.11.2017 про звільнення позивача на підставі ст. 38 КЗпП України. 21.11.2017 ОСОБА_1 вийшов з лікарняного та ознайомився з оспорюваним наказом, де зробив помітку «Не згоден». ОСОБА_1 є членом профспілкового комітету КНП «ОЦО», отже, його повинні були звільнити зі згоди профспілки. Проте згоди профспілки при звільненні ОСОБА_1 отримано не було. Виявилось, що позивача було звільнено на підставі його письмової заяви, якої він не писав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 4 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора КНП «ОЦО» №1542-ОС про припинення трудового договору (контракту) від 20.11.2017 про звільнення ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з внесенням вказаних відомостей до трудової книжки ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з економічних питань КНП «ОЦО». Зобов`язано КНП «ОЦО» нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.11.2017 по 04.06.2020, відрахувавши з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі, грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2018, 2019 роки. Стягнуто з КНП «ОЦО» на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 2560 гривень.

Судове рішення мотивоване тим, що звільнення позивача за ст.38 КЗпП України на підставі наказу №1542-ОС проведено із порушенням законодавства про працю. Так, підставою для звільнення позивача стала "заява від 06.11.2017 ". Однак відповідно до висновку експерта № 23366 від 18.03.2020 рукописний текст заяви від 06.11.2017 та підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від 06.11.2017 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Доказів того, що позивач мав власне волевиявлення на припинення трудових правовідносин з відповідачем матеріали справи не містять, відповідачем не надано. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскльки суду не надано розрахунку середньоденної заробітної плати відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд зобов`язав КНП «ОЦО» нарахувати та сплати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.11.2017 по 04.06.2020, відрахувавши з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі, грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2018, 2019 роки.

В апеляційній скарзі Баранов Т.О., який діє в інтересах КНП «ОЦО», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача щодо виклику свідків, які могли підтвердити факт особистої подачі ОСОБА_1 заяви про звільнення, особистого зазначення на заяві дати звільнення, а також інші обставини, що стосуються підтвердження факту волевиявлення позивача на звільнення за власним бажанням. Крім того, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання щодо призначення додаткової експертизи в частині визнаначення чи виконаний рукописний текст заяви «06.11.2017» в заяві від 06.11.2017 ОСОБА_1 чи іншою особою. В судових засіданнях суд першої інстанції, розглядаючи клопотання експерта та відбираючи зразки для проведення експертизи, не відновлював зупиненне провадження у справі, чим порушив норми процесуального права. Висновок судової експертизи № 23366 від 18.03.2020 є неповним в частині відсутності висновків щодо дати «06.11.2017», а також в частині висновку щодо виконання підпису ОСОБА_1 , не надано відповіді на усі питання, що ставились для проведення експертизи. В оскаржуваному рішенні суд також протиправно не вирахував та не ухвалив рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто не визначив конкретну суму для стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним установленням обставин, які мають значення для справи, внаслідок їх неправильної оцінки судом першої інстанції. Тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове з дослідженням та наданням належної оцінки доказам.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не було надано оцінку всім доказам, які були долучені до матеріалів справи, а саме: скріншоту телефонного листування між генеральним директором КНП «ОЦО» та позивачем, який свідчить особистий мотив керівника КНП «ОЦО» на звільнення ОСОБА_1 . Результатами судової експертизи було встановлено, що текст та підпис заяви від 06.11.2017 були виконані не позивачем, що також свідчить про те, що у керівника закладу був особистий мотив на звільнення позивача. Відповідачем використаний завідомо підроблений документ, що є підставою для притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Проте судом не було надано належну оцінку даним обставинам, що є неповним встановленням обставин, які мають значення.

Відзивів на апеляційні скарги не надано.

В апеляційній скарзі Баранов Т.О., діючи в інтересах КНП «ОЦО», просив також призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1. Чи виконано підпис у заяві від 06.11.2017 ОСОБА_1 або іншою особою?, 2. Чи дотримано експертом зазначених у висновку судової почеркознавчої експертизи № 23366 від 18.03.2020 науково-технічної, довідкової літератури, матодики та чи є правильними по суті висновки у ньому в залежності від цього?, 3. Чи виконаний рукописний текст «06.11.2017» у заяві від 06.11.2017 ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення експертизи просив доручити експертам ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Клопотання обґрунтоване тим, що в судовому засіданні 04.06.2020 суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про допит свідків та призначення у справі додаткової судової почеркознавчої експертизи. Свідки могли підтвердити, що ОСОБА_1 особисто подав заяву про звільнення 06.11.2017 та особисто проставив на ній дату 06.11.2017. У висновку експерта № 23366 від 18.03.2020 вказано, що дослідження питання виконання напису «06.11.2017» ОСОБА_1 чи іншою особою не досліджувалося. Встановлення зазначеної обставини спростувало б доводи позивача про відсутність волевиявлення на звільнення, але було унеможливлене судом. Висновок експерта № 23366 від 18.03.2020 є необгрунтованим в частині висновку про виконання підпису ОСОБА_1 та не може бути належним доказом, оскільки зупинене ухвалою суду про призначення у справі експертизи провадження у справі не поновлювалося судом. До того ж зазначений висновок експерта складений з порушенням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № /55 від 08.10.1998.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, суд уважає, що клопотання представника КНП «ОЦО» підлягає задоволенню з таких підстав.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовує позов до КНП «ОЦО» тим, що заява від 06.11.2017, на підставі якого його було звільнено із займаної посади, ним не писалася й не підписувалася. З метою доведення вказаної обставини ОСОБА_1 заявляв під час розгляду справи в суді першої інстанції клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, яке було задоволене ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 (т.1 а.с. 132-133).

Висновком експерта № 23366 від 18.03.2020 визначено, що в заяві від 06.11.2017 підпис від імені ОСОБА_1 , розташований під рукописним текстом, ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_2 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Рукописний текст зазначеної заяви, що починається словами «Генеральному директору комунального комерційного підприємства…» та закінчується «Претензій к КНП «ОЦО» не маю. ОСОБА_2 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Питання відносно виконаня ОСОБА_1 або іншою особою короткого рукописного запису «06.11.2017» не вирішувалося, оскільки в експерта були відсутні вільні зразки почерку ОСОБА_1 в документах, що містять цифрові записи (т.1 а.с. 205-209).

Представник КНП «ОЦО» обґрунтував апеляційну скаргу тим, що працівники КНП «ОЦО» стверджували, що ОСОБА_1 з`явився для подачі заяви особисто, однак заява була вже ним написана зазадалегіть. Особисто у пристуності працівників КНП «ОЦО» ОСОБА_1 написав на заяві «06.11.2017». Висновок експертизи № 23366 від 18.03.2020 не встановлював особу, яка в заяві від 06.11.2017 зазначала дату написання заяви. Без установлення зазначеної обставини вважати доведеною відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на звільнення з роботи не можливо.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Колегія суддів погоджується із доводами клопотання представника відповідача про те, що висновок експерта № 23366 від 18.03.2020 відповіді на питання чи виконав ОСОБА_1 у заяві від 06.11.2017 напис «06.11.2017» не надав. Без проведення у справі додаткової судової почеркознавчої експертизи надати відповідь на зазначене питання та підтвердити чи спростувати доводи апеляційної скарги в цій частині не можливо.

Тому колегія суддів частково погоджується із клопотанням представника КНП «ОЦО» про необхідність призначення у справі додаткової почеркознавчої експертизи з вирішенням питання: «Чи виконаний рукописний текст «06.11.2017» у заяві від 06.11.2017 ОСОБА_1 чи іншою особою?»

В частині інших питань експерту, заявлених представником відповідача, колегія суддів уважає, що підстав для сумніву у висновках експертизи № 23366 від 18.03.2020 немає.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.104 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 76,102, 103, 104, 252, 260, 261, 367 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Баранова Тараса Олеговича, який діє в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології», про призначення у справі додаткової почеркознавчої експертизи задовольнити частково.

Призначити по справі № 640/18614 додаткову судову очеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8а).

На вирішення експертам поставити питання: «Чи виконаний рукописний текст «06.11.2017» у заяві від 06.11.2017 ОСОБА_1 чи іншою особою?».

Попередити сторони про наслідки усунення від проведення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384-385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на Комунальне некомерційне підприємство «Обласний центр онкології».

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 640/18614/17.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 22 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук