ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/164/20 Номер провадження 22-ц/814/1889/20Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Прядкіної О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року ухвалене під головуванням судді Оксенюка М.М. (відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні)

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову вказував, що 27 квітня 1991 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який було зареєстровано Палацом шлюбів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про що зроблено запис №614 у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу.

Вказував, що від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З січня 2019 року сімейні відносини між ними припинено, він проживає окремо та окремо ведуть господарство.

Зазначав, що вони мають протилежні погляди на сімейне життя, а шлюб між ним та відповідачкою носить формальний характер.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено повністю.

Шлюб, який зареєстрований 27 квітня 1991 року у виконкомі Кременчуцької міської ради (Палац шлюбів), актовий запис № 614 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

Непогодившись із вказаним рішення, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що місцевий суд за основу свого рішення взяв тільки пояснення позивача, а її клопотання про відкладення розгляду справи та винесення ухвали, якою надати строк для примирення, залишив поза увагою.

Також вказувала, що вона має намір зберегти сім`ю та заперечує проти розірвання шлюбу.

Зазначала, що непорозуміння, які є між нею та позивачем, не є підставою для розірвання шлюбу та руйнування їх сімейних відносин, що тривають більше 29 років.

Вважає, що суд формально поставився до розгляду питання про розірвання шлюбу, не з`ясував фактичні взаємини між подружжям та не вжив достатніх заходів для їх примирення.

З урахуванням викладеного просила скасувати рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 відхилити та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати і витрати на правову допомогу.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , відповідно до якого просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року без змін.

Відзив обґрунтовував тим, що він з відповідачкою разом не проживають, у кожного своє особисте життя, а шлюбні відносини між ними не підтримуються, навпаки, існують неприязні.

Вказував, що вимоги апеляційної скарги про відмову у задоволенні його позовних вимог, жодним чином не мотивовані, а доводи апелянта про бажання подати клопотання до суду про надання строку для примирення сторін наявністю будь-яких перешкод для цього не обґрунтовані.

Зазначав, що відповідач не надала заяву про примирення сторін і при подачі апеляційної скарги.

Крім того, зазначав, що ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до нього щодо примирення та збереження родини.

Щодо стягнення з нього судових витрат, вказував на те, що він є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення за № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 21 серпня 2019 року.

Також звертає увагу суду на те, що на даний час в провадженні перебуває декілька справ за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатись та про розподіл майна.

27 жовтня 2020 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якому останній прохав суд надати строк 1 місяць для примирення.

Учасники справи будучи належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Омелай Н.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Прохала суд врахувати всі викладені фати в апеляційній скарзі та надати строк для примирення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд приходить до висновку за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, встановила що 27 квітня 1991 року сторони уклали шлюб у виконкомі Кременчуцької міської ради (Палац шлюбів), про що зроблено відповідний актовий запис № 614.

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За правилами ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При вирішенні позовів про розірвання шлюбу слід уникати формалізму, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене статтею 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду, особливо за наявності неповнолітніх дітей (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Враховуючи заперечення відповідача проти розірвання шлюбу та його прагнення зберегти сім`ю, інтереси подружжя, з метою вжиття заходів до примирення подружжя і збереження сім`ї, а також враховуючи заяву позивача, ОСОБА_2 , про надання строку на примирення колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст. 111 СК України вжити заходи щодо примирення подружжя, надавши їм строк на примирення один місяць.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Керуючись ст.111 СК України, ст.ст. 240 ч. 7, 251 ч.1 п.4, 253 ч.1 п.3 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення - задовольнити.

Клопотання представика ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про надання строку на примирення - задовольнити.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення - один місяць.

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в частині зупинення апеляційного провадження до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

О.В. Прядкіна