Справа № 489/3527/20
Номер провадження 2/489/2120/20
12 жовтня 2020 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Миколаївської міської ради (далі - відповідач), третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Воробйова Тетяна Анатоліївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування
В липні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Миколаївської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (далі - будинок). Виділення співвласника будинку в окрему адресу призвела до відмови у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просив визнати за нею право власності на житловий будинок.
Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують.
Відповідач представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір`ю позивача.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.06.1978 уклали шлюб, про що "Дом бракосочетания" в м. Душанбе Таджикскої ССР в книзі актів цивільного стану про шлюб здійснено відповідний запис № 642.
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.03.2019 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 893.
Відповідно до реєстраційного посвідчення до документу про право приватної власності, право власності на 1/3 частину житлового будинку зареєстровано Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2 та записано за реєстром № 6108 від 26.09.1997.
Відповідно до довідки ММБТІ № 2-1519 від 28.02.2020 власність на будинок станом на 28.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_2 на 1/3 частину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.1996 № 6-1670 та за ОСОБА_5 на 2/3 частини будинку згідно з рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.10.2016 № 876.
Згідно з Витягом з Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 819 від 26.08.2016 житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 (Літ. А прим. з № 1-1 по № 1-6 загальною площею 55,9 м2, літ. Ф-2 загальною площею 114,6м2, літ. Впд, літ. Х, № 3, 2, І), який належить ОСОБА_5 , надано нову адресу: АДРЕСА_2 . Неперераховане майно залишено за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.
Як зазначено у пунктах 1, 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач зверталася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з метою прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку зі зміною часток на зазначений об`єкт нерухомості.
Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з Главою 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов`язковою.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Судом встановлено, що відбувся виділ належних ОСОБА_5 2/3 частини будинку в окрему адресу, що призвело до зміни частки будинку, належної померлій ОСОБА_2 . А саме встановлено, що ОСОБА_2 належить ціла частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 19.10.2020.

Суддя В. В. Кокорєв