Справа № 315/1237/20
Номер провадження № 2-о/315/61/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю.

В заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гуляйполе Запорізької області народився ОСОБА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

19.01.1991 року ОСОБА_1 купив жилий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

06.09.2001 року ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 06.09.2001 року серії І-ЗП №061460, виданий на підставі рішення №162 виконкому Гуляйпільської міської Ради народних депутатів від 09.11.1995 року, отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

У червні 2020 року під час реєстрації земельних ділянок виявилося, що у вказаному Державному акті прізвище власника зазначено з помилкою: « ОСОБА_2 ».

Отже, у Державному акті на право приватної власності на землю та у прізвищі заявника ОСОБА_1 містяться розбіжності, а саме прізвище у Державному акті на право приватної власності на землю зазначено « ОСОБА_2 », а у паспорті - « ОСОБА_3 ».

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, подали до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, підтримали заяву, просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, до суду не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням слухати справу за їх відсутності. Проти встановлення даного факту не заперечують.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може нести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.»

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Сміле Куйбишеського району Запорізької області та з 27.01.1998 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

19.01.1991 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 жилий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

06.09.2001 року Гуляйпільською міською Радою народних депутатів, виданий державний акт на право приватної власності на землю громадянину ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у тому, що на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської Ради народних депутатів від 09.11.1995 року за №162 йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,33 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м.Гуляйполе, Гуляйпільська міська рада. Землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.7).

Проте, під час заповнення даного державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку в написанні прізвища власника: зазначено - « ОСОБА_2 », тоді як правильним українською мовою є - «Панасейко».

Помилка при написанні прізвища заявника в державному акті на право приватної власності на землю унеможливлює використання останнього при вчиненні будь-яких дій щодо розпорядження зазначеним майном.

Встановити даний факт в інший спосіб, як через встановлення факту судовим рішенням, заявник не має змоги.

Встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для реалізації ним своїх прав щодо розпорядження майном.

За таких обставин заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 76-83, 247, 258-259, 268, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю від 06.09.2001 року серії І-ЗП №061460, виданого на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської Ради народних депутатів від 09.11.1995 року №162 на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз