Справа № 472/452/20
Провадження №2/472/254/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Ставніченко А.П.,
представника відповідача - Грабової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця,
13 травня 2020 року до суду надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк, позивач, АТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Тому, позивач звернувся до спадкоємців позичальника - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просить стягнути борг спадкодавця ОСОБА_3 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, до суду 19 жовтня 2020 року надали заяви про розгляд справи без їх участі.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Грабова А.О. повідомила суду, що її довіритель та його батько ОСОБА_2 позов не визнають повністю, та з урахуванням відзиву на позовну заяву вказала, що відповідачі повідомили Банк про смерть ОСОБА_3 відразу після її смерті та надали позивачу електронну копію свідоцтва про смерть спадкодавця. Тобто позивача було вчасно проінформовано про смерть спадкодавця, однак в порушення вимог ст. 1281 ЦК України банк пропустив строк звернення з вимогами до спадкоємців (відповідачів). Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 проживала у домоволодінні ОСОБА_2 , власне нерухоме майно в неї було відсутнє. Транспортного засобу вона також не мала. Тобто, у спадкодавця на момент смерті було відсутнє будь-яке спадкове майно. Зважаючи на викладене, просила суд відмовити в позові в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_4 у відповіді на відзив зазначила, що відповідачі прийняли спадщину як такі, які постійно проживали зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Посилаючись на положення ст. 1281 ЦК України (в редакції із внесеними змінами відповідно до Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року), а саме, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Вказує, що позивачем не було пропущено строку пред`явлення вимоги до спадкоємців позичальника (спадкодавця).
Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Грабової А.О., врахувавши відзив на позовну заяву та відповідь на відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 - (а.с. 45).
11.11.2018 року позивач направив претензію кредитора до Веселинівської державної нотаріальної контори, яка надійшла до нотаріуса 22 листопада 2018 року (а.с.46-51).
На підставі даної заяви Веселинівською державною нотаріальною конторою 22 листопада 2018 року було заведено спадкову справу № 109/2028 після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи, та в цей же день (22.11.2018 р.) надано Банку інформацію на вказану претензію кредитора, яку Банк отримава 02.01.2019 року, що не заперечується позивачем.
30.09.2019 року позивач направив листи-претензії кредитора до відповідачів, як спадкоємців ОСОБА_3 , з вимогою погасити борг, однак її не було виконано (а.с.53-54).
В зв`язку з непогашенням боргу перед кредитором 29 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка була зареєстрована судом 13.05.2020 року.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачі з заявами про прийняття спадщини, відмови від спадщини, про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися та свідоцтва про право на спадщину не отримували.
Суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на час смерті позичальника, оскільки нова редакція статті ст.1281 ЦК України набрала чинності 04.11.2018 року відповідно до Закону України № 2478-VIII від 03.07.2018 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування". Тому, посилання представника позивача на ст. 1281 ЦК України в новій редакції, є безпідставними.
Статтею 1282 ЦК України (у редакції, чинній на час смерті позичальника) встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Так, статтею 1281 ЦК України (у редакції, чинній на час смерті позичальника) визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно з яким спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта).
Встановлені законом строки для пред`явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності, на ці строки не розповсюджуються норми ст.ст. 259, 263, 264 ЦК України, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності. Непред`явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України строки претензій погашає належні їм права вимоги.
Судом встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» було достеменно відомо про смерть позичальника ОСОБА_3 , адже відповідачі 27.12.2017 року повідомили позивача про це шляхом підгруження до Єдиної клієнтської бази копії свідоцтва про смерть позичальника. Крім того, цей факт також підтвердив представник позивача у відповіді на відзив, надавши суду знімок екрану із Банківського комплексу - Єдина клієнтська База, на якому чітко видно, що 27.12.2017 року о 9:21:12 год. було приєднано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .
Тобто Банк, пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, поза межами строків, встановлених частиною другою статті 1281 ЦК України (понад шість місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України Банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.
Також, слід зазначити, що до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).
Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.
Відповідно до довідки Веселинівської філії ММБТІ від 20.07.2020 року № 112 право власності станом на 28.12.2012 року не зареєстроване за ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.07.2020 року та від 19.10.2020 року власне нерухоме майно, у тому числі будинок, земельний пай та власна земельна ділянка у ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області від 15.10.2020 року станом на 01.01.2013 року земельні ділянки за ОСОБА_3 не зареєстровані.
Згідно з довідкою Веселинівської селищної рад №05-03/1513 від 14.07.2020 року ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.05.1990 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день її смерті за цією ж адресою були зареєстровані та проживали разом з нею: чоловік - ОСОБА_2 , з 11.05.1990 року по теперішній час; син - ОСОБА_1 , з 05.08.2008 року по теперішній час.
З матеріалів спадкової справи №109/2018 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що спадкова справа була заведена 22.11.2018 року на підставі претензії кредитора АТ КБ "ПриватБанк". З заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва на право на спадщину відповідачі та інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши в сукупності всі докази та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів боргу спадкодавця задоволенню не підлягають, оскільки позивач дізнався про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину, пред`явив шляхом наравлення претензії кредитора через нотаріуса 11 листопада 2018 року, тобто з недотриманням передбаченого статтею 1281 ЦК України шестимісячного строку пред`явлення вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з вимог вищевказаної статті, враховуючи, що позивачу в позові відмовлено, то за такого вимога позивача про стягнення з відповідачів судового збору задоволенню теж не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко