Дата документу 21.01.2020
Справа № 334/300/20
Провадження № 6/334/53/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербицької Людмили Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника приватного підприємства «Нові системи» ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник головний державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербицька Л.Г. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ПП «Нові системи» - ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документу останнього.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження, з примусового виконання Наказу Господарського суду Запорізької області № 908/1190/19, виданого 31.07 2019 року щодо стягнення з ПП «Нові системи» на користь ОСОБА_2 6734,16 грн. Згідно Єдиного державного реєстру юридичний осіб, керівником ПП є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 .

07.08.2019 року, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої того ж дня направлено сторонам виконавчого провадження. Було направлено запити до ДАІ, Державного реєстру нерухомого майна, ДФС щодо наявності відкритих рахунків у банківських установах та виявлення рухомого та нерухомого майна, яке належить відповідачу.

Згідно інформації, яка надійшла 26.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності та відповіді АІС Автомобіль, за боржником інформація відсутня та транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді ДФС від 12.08.2019 року за боржником зареєстрований рахунок в AT «ПравексБанк», на який було накладено арешт. Згідно відповіді AT «ПравексБанк» кошти на рахунку відсутні.

Державним виконавцем було зроблено вихід, за адресою боржника з метою перевірки майнового стану, про що складено відповідний Акт державного виконавця від 18.04.2018 року та залишено виклик.

Станом на 16.01.2020 року сума боргу за виконавчим листом не сплачена, з огляду на вказане, державний виконавець просить тимчасово обмежити керівника ПП «Нові системи» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до моменту фактичного виконання наказу суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно вимог ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі надані докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Зміст і форму подання державного виконавця визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012 року та затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. Ця Інструкція містить окремий розділ XIІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», який передбачає зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, згідно якого у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім`я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження (ВП №59745298) з виконання Наказу Господарського суду Запорізької області № 908/1190/19 від 31.07.2019 року на примусове виконання судового рішення. Згідно рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 року з Приватного підприємства «Нові системи» на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 стягнуто 3950,00 грн. основного боргу, 207,46 грн. 3% річних, 655,70 грн. інфляційних втрат та 1921,00 грн. судового збору..

Рішення набрало законної сили 26.07.2019 року.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербицької Л.Г. від 07.08.2019 року по вказаному Наказу господарського суду від 31.07.2019 року було відкрито виконавче провадження.

Згідно долученого до подання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.01.2020 року, Приватне підприємство «Нові системи» () зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 13, керівником є ОСОБА_1 , адресою якого зазначено адресу місцезнаходження ПП.

Згідно відповіді ДФС України від 12.08.2019 року, за ПП «Нові системи» у АТ «ПравексБанк» відкрито рахунок № НОМЕР_2 .

Згідно відповіді АТ «ПравексБанк» № 7427/12-01-2-БТ від 02.07.2019 року, на вказаний рахунок Постановою б/н від 14.06.2019 року накладено арешт, але кошти для виконання постанови на вказаному рахунку відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 196474480 від 16.01.2020 року за ПП «Нові системи» () майна не зареєстровано.

Згідно Акта державного виконавця від 24.09.2019 року, складеного без участі понятих та інших осіб, в результаті виходу за адресою ПП «Нові системи» (): м. Запоріжжя АДРЕСА_1 кв.13, двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим залишено виклик.

Згідно Виклику № 31663 від 24.09.2019 року, ОСОБА_3 як керівник ПП «Нові системи» () викликався до державного виконавця на 13.30 год. 26.09.2019 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Так, державний виконавець посилається на те, що станом на 16.01.2020 року сума боргу за виконавчим листом не сплачена, ОСОБА_3 умисно ухиляється від сплати заборгованості, хоча про існування виконавчого провадження був обізнаний.

Проте, всупереч зазначеного, матеріали подання не містять доказів того, що на адресу ПП «Нові системи» () та адресу реєстрації ОСОБА_3 державним виконавцем надсилались копія постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №59745298), оскільки серед долучених до подання доказів міститься лише копія такої постанови та копія супровідного листа про її направлення боржнику, але відсутні докази, що вказаний документ було отримано керівником приватного підприємства, або уповноваженою особою.

Також державним виконавцем не було надано доказів того, що ним були здійснені спроби щодо встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_3 , його розшуку.

Також відсутні докази накладення арешту на майно та рахунки боржника, оскільки матеріали подання взагалі не містять вказаних документів.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника, проте серед наданих документів, відсутні докази, що державним виконавцем були виконані вказані вимоги.

Не знайшло свого підтвердження у матеріалах подання і посилання державного виконавця на те, що ним було здійснено вихід за адресою боржника 18.04.2018 року, оскільки матеріали подання містять лише один Акт від 24.009.2019 року, який було складено без участі понятих чи інших осіб.

Слід зазначити, що в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, при зверненні з поданням, державним виконавцем не було вказано даних керівника боржника по виконавчому провадженню, оскільки у поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити управі виїзду за кордон ОСОБА_4 та не зазначає його особистих даних: дату народження, ІПН, місце реєстрації та місце фактичного мешкання, тощо

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до положення частини 3 статті 13 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Оскільки, відповідно до частини 4 статті 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Критерій достатності, вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів, визначається судом.

Як вбачається із подання та доданих до нього матеріалів, факт умисного ухилення керівника ПП «Нові системи» ОСОБА_1 від виконання рішення не підтверджений, також державним виконавцем не надано доказів, які саме дії Останнього свідчать про те, що він може виїхати за кордон задля того, щоб уникнути виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків.

Крім того, з підстави відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу з ПП «Нові системи», що є юридичною особою, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи порушує загальні принципи цивільного права, за якими юридична особа відповідає за своїм зобов`язанням самостійно усім належним їй майном та учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд не може погодитись з висновками державного виконавця про те, що факт існування боргу і його несплати є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

З урахуванням викладеного та у зв`язку з відсутністю доказів факту умисного ухилення боржника від виконання судового рішення суд не вбачає правових підстав для застосування даного заходу забезпечення виконання судового рішення та приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця

Керуючись ст. ст. 3,7, 10, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 13,19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вербицької Людмили Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника приватного підприємства «Нові системи» ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.