Справа № 346/1385/18
Провадження № 2/346/54/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

за участі: секретаря Матушевської Г.Д.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

захисника Голіней Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Правонаступник ОСОБА_3 , його дочка ОСОБА_1 підтримала заявлені ОСОБА_7 вимоги позову посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 вона ж дружина ОСОБА_3 , яка доводиться відповідачам матір`ю.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина за законом так як заповіту спадкодавець не складала. Вказує, що до складу спадкового майна входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 були ОСОБА_3 - чоловік спадкодавиці, та її діти : ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Зазначає, що її батько ОСОБА_3 у визначений законом строк подав до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вважався таким, що прийняв її. Відповідач ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавицею за адресою: АДРЕСА_2 , а тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини не подали, а тому вважаються такими, що її не прийняли.

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру. Однак, державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності спадкодавиці на частку квартири, відсутній. За таких обставин він не зміг оформити своє право на спадкове майно, і змушений відповідно до вимог ст. 392 ЦК України за захистом свого права звернутися до суду.

Вказує, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_11 на підставі договору дарування, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою. Спадкодавець ОСОБА_3 подарував належну йому 1/2 частку квартири своїй дружині ОСОБА_11 . До подачі позову до суду ОСОБА_7 залишався зареєстрованим в квартирі, утримував її та сплачував комунальні послуги.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 із спадкового майна претендує на будинок, то ОСОБА_3 погоджувався, щоб про виділення йому із спадкового майна 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В зв`язку зі смертю ОСОБА_9 її право власності на 1/2 частку квартири згідно з вимогами ст. 346 ЦК України припинилося, а ОСОБА_3 прийнявши спадщину, набув право власності на цю частку.

Вона, ж ОСОБА_12 , є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_12 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку прийняв але юридично не оформив її батько ОСОБА_3 , що складається із 1/2 (однієї другої) частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 суду заперечив щодо задоволення позову, пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належить по Ѕ йому та належала його матері ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що з спадкодавцем ОСОБА_3 домовились про те, що останній проживатиме у будинку у с. Матеївці, а він, відповідач у спірній квартирі. Після смерті матері ОСОБА_15 відкрилась спадщина на Ѕ частки квартири. Він, відповідач не звертався до нотаріуса після смерті матері. Щодо задоволення вимог правонаступника позивача про визнання за нею права власності на Ѕ заперечує, оскільки таких підстав не має.

Представник відповідача Голіней Л. суду пояснила, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_12 , яка є правонаступником ОСОБА_16 на ј частини спірної квартири, оскільки діти спадкодавиці ОСОБА_14 не звертались до нотаріуса після смерті матері із заявами про прийняття спадщини, а спадщину фактично прийняли чоловік спадкодавиці - ОСОБА_17 та син спадкодавиці - ОСОБА_18 , який проживав з матір`ю на час її смерті.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи без його участі , не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, беручи до уваги заяву ОСОБА_5 , з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , 10 лютого 1995 року уклали шлюб, та при укладенні шлюбу ОСОБА_20 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_21 на ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.6)

З виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №59407 від 11.08.2017 року вбачається, що 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_20 на підставі договору дарування, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою 05.05.1995 р. за №Д-639 та Ѕ - за ОСОБА_10 на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого 28.03.1995 Бюро по приватизації державного житлового фонду м. Коломиї згідно з розпорядженням № 4703 від 13.03.1995 р., виданий 10.03.2005 р. (а.с.7)

Із згаданого договору дарування Ѕ частини квартири вбачається, що 05 травня 1995 року ОСОБА_19 подарував ОСОБА_22 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.12) У п. 2 договору зазначено, що квартира АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_19 в рівних частинах з відповідачем по справі ОСОБА_2 (а.с.12)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла про що 01 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис № 76 (а.с.5) і після її смерті відкрилась спадщина за законом на спірне нерухоме майно - 1/2 ч. квартири АДРЕСА_1 .

Чоловік спадкодавиці він же батько ОСОБА_1 та вітчим відповідачів по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_19 прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 шляхом подачі до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується його заявою (а.с.32). Однак державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_19 у видачі такого свідоцтва із-за відсутності правовстановлювального документа на спірне нерухоме майно (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_4 прийняв спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_15 так як на час її смерті був зареєстрований та проживав за місцем проживання спадкодавиці ОСОБА_15 - в будинку за адресою АДРЕСА_2 та не відмовився від спадщини, що стверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ № 172 від 15.03.2018р.з якої видно, що на час смерті ОСОБА_15 разом із нею в будинку за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_4 ,1968 р.н., заповіт від імені ОСОБА_9 виконкомом Матеївецької сільської ради не посвідчувався (а.с.10), тобто реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_19 про що 19 червня 2018 року складено відповідний актовий запис № 287 (а.с.59).

Після смерті ОСОБА_19 відкрилась спадщина за законом на 1/4 ч. спірного нерухомого майна, котру прийняв, але юридично неоформив спадкодавець ОСОБА_19 після смерті своєї дружини ОСОБА_9 і яку прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_19 - ОСОБА_23 подавши до Коломийської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с.94).

16 травня 2019 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду залучено дочку ОСОБА_19 - ОСОБА_12 до участі у даній справі як правонаступника позивача (а.с.127)

Свідок ОСОБА_24 , повідомила про те, що спадкодавець ОСОБА_17 проживав у будинку у с. Матеївці близько 30 років і їй, свідку повідомив, що мав намір проживати у спірній квартирі після смерті дружини, однак його у квартиру не впускали відповідачі.

Суд оцінює критично такі пояснення свідка, оскільки повідомлені обставини, не мають доказового значення для справи.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 07.03.2018 ринкова вартість 1 но кімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 164839 грн., ринкова івартість Ѕ частки - 82420 грн. (а.с.14)

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню , а саме слід визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно - ј (одну четверту ) частину квартири АДРЕСА_1 , а в решті слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст.346, 392, 1216,1268,1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у порядку спадкування право власності на нерухоме майно - ј (одну четверту ) частину квартири АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 41 209 гривень 75 копійок, що залишилась після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коломия Івано-Франківської області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , місце проживанняАДРЕСА_8ОСОБА_10 , місце реєстрації АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2020 року.

Суддя Беркещук Б. Б.