Справа № 297/2656/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Ужгород до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зазначивши, що 11.04.2019 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 818231847ОБС/2019-04. Відповідно до п. 2.1, 2.3 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 15000 гривень строком до 31.03.2021 року, для проведення операцій із застосуванням картки за поточним (картковим) рахунком відповідача у філії позивача в м. Ужгород. Дія кредитної лінії відповідно до п. 6.3.5.4 кредитного договору позивачем може бути достроково припинена в односторонньому порядку у разі якщо протягом двох календарних місяців поспіль організація не проводить зарахування заробітної плати на картковий рахунок, тобто в даному випадку ТзОВ «Хох-Берег» Лтд. Оскільки ТзОВ «Хох-Берег» Лтд перестала зараховувати кошти на рахунок відповідача з вересня 2019 року у зв`язку з його звільненням, позивач в жовтні та листопаді направляв відповідачу повідомлення, однак погашення не відбулось. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем, останній звернувся із позовом в суд про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 15422,34 гривень, з яких 14219,28 грн. - основна сума боргу, 1131,41 грн. - прострочені відсотки, 26,86 грн. - пеня за прострочення погашення основного боргу, 44,79 грн. - пеня за прострочення погашення процентів.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, 11.04.2019 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 818231847ОБС/2019-04. Відповідно до п. 2.1, 2.3 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 15000 гривень строком до 31.03.2021 року, для проведення операцій із застосуванням картки за поточним (картковим) рахунком відповідача у філії позивача в м. Ужгород (а.с. 4-12).

Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 22.11.2019 року складає 15422,34 гривень, з яких 14219,28 грн. - основна сума боргу, 1131,41 грн. - прострочені відсотки, 26,86 грн. - пеня за прострочення погашення основного боргу, 44,79 грн. - пеня за прострочення погашення процентів (а.с. 15-18).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Дія кредитної лінії відповідно до п. 6.3.5.4 кредитного договору позивачем може бути достроково припинена в односторонньому порядку у разі якщо протягом двох календарних місяців поспіль організація не проводить зарахування заробітної плати на картковий рахунок.

Згідно поточної виписки за контрактом ТзОВ «Хох-Берег» Лтд перестала зараховувати кошти на рахунок відповідача, ОСОБА_1 , з вересня 2019 року (а.с. 15-16).

Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 28% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», відповідач відзиву відносно позову до суду не подав.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав згідно кредитного договору кредитний ліміт, однак вчасно не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, тому позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 15422,34 гривень є підставним і підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 127, , заборгованість в розмірі 15 422 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 34 копійки, з яких 14219,28 грн. - основна сума боргу, 1131,41 грн. - прострочені відсотки, 26,86 грн. - пеня за прострочення погашення основного боргу, 44,79 грн. - пеня за прострочення погашення процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.