У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Київ

Справа №758/3340/17

Резолютивна частина ухвали оголошена 05 лютого 2020 року

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації

Справа №758/3340/17
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2015/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва, ухваленого суддею Ларіоновою Н.М. 15 лютого 2018 року, повний текст рішення складений 19 березня 2018 року в приміщенні Подільського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача батьком малолітньої дитини позивача - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з актового запису Подільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві від 11.07.2013 р. № 1292 про народження дитини відомості про батьківство ОСОБА_4 , записаного в порядку ст.135 СК України, та зазначити в даному актовому записі відомості про відповідача як батька дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в липні 2012 року в готелі «Братислава» позивач познайомилась з відповідачем, з яким мала інтимні стосунки, які були припинені в листопаді 2012 року після загроз спільної знайомої позивача та відповідача. Від даних інтимних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дівчинку. Стверджує, що відповідач був єдиним чоловіком, з яким на той час позивач перебувала в шлюбних відносинах, а тому в батьківстві відповідача щодо народженої у неї дитини позивач не сумнівалась. 11 липня 2013 року позивач зареєструвала народження дочки в органі РАЦС, зазначивши відомості про батька зі слів. В 2016 році позивач телефоном повідомила відповідача про народження спільної дитини, але відповідач агресивно відреагував та не виявив бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

ОСОБА_1 зазначає, що впродовж 4 років самостійно утримувала дочку, проте потреби дитини з кожним днем ростуть й на даний час їй важко утримувати маленьку дитину самотужки.

Враховуючи викладене, просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити з актового запису №1292 про народження дитини ОСОБА_3 , вчиненого 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про батьківство ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до вказаного актового запису, а саме: зазначити у графі «батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача - Шевченко М.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги було зазначено про грубе порушення процедури забору крові у ОСОБА_2 Посилається, що дану процедуру було доручено зробити лікарю ОСОБА_7 Інституту гематології та трансфузіології НАМН України, а не працівнику Київського міського бюро судово-медичних експертиз. Апелянт вважає, що забір крові було здійснено в різних установах і в різний час, а отже, є незаконним й суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні додаткової експертизи.

У червні 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - Чистякової Н.О., відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним, обґрунтованим і таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки у рішенні суду й апелянтом не було надано доказів того, що висновок експерта суперечить матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключено з актового запису № 1292, вчиненого 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, у свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 про народження дитини ОСОБА_3 , відомості про батьківство в графі «батько» - ОСОБА_4 .

Внесено зміни до актового запису № 1292, вчиненого 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, у свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 про народження дитини ОСОБА_3 , а саме в графі «батько» зазначити: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.

У вересні 2019 року представником відповідача адвокатом ОСОБА_9 подано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку при вирішенні спору, оскільки відповідач був готовий пройти процедцрц відбору біологічних зразків.

Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року Касаційну скаргу задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вважав передчасним висновок апеляційного суду щодо ухилення відповідача від проведення відповідної експертизи а встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

До апеляційного суду надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 про відмову від позову, відповідно до якої вона відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі та просила закрити провадження у справі №758/3340/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства.

Юридичні наслідки відмови від позову і закриття провадження по справі, в тому числі і те, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, їй відомі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до суду надала нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої вона відмовляється від свого представника адвоката Шевченко М.О. і просила судове засідання проводити без її участі та без участі її представника.

Представник відповідача ОСОБА_8 , не заперечував проти задоволення заяви позивача ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206,207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови від позову або затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається з поданої нотаріальної заяви ОСОБА_1 , вона повністю розуміє значення своїх дій та їх правові наслідки.

За таких обставин колегія суд приймає відмову від позову як таку, що не суперечить охоронюваним законом інтересам громадян.

У зв`язку з вищенаведеним заява позивача ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню, а рішення першої інстанції необхідно визнати нечинним із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст.206, 268, 373, 390 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Визнати рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року - нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна