Справа № 758/8342/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року до суду звернувся ОСОБА_3 (надалі за текстом - позивач) з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (надалі за текстом - відповідач 1, відповідач 2 відповідно, разом - співвідповідачі), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина. Крім позивача, спадкоємцями є відповідач 1, його мати і дружина померлого, і відповідач 2, його рідна сестра і донька померлого. Позивач пропустив шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини, з посиланням на поважні, на його думку, причини. Зокрема, позивач зазначає, що він проживає на окупованій території (Автономна Республіка Крим), що ускладнювало для нього відвідування нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а також хворів, у зв`язку з чим просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк співвідповідачам для подання відзиву.

Представник співвідповідачів подала відзив, у якому заперечила проти задоволення позову. На думку сторони відповідачів, пропуск строку прийняття спадщини позивачем не можна визнати поважним. Представник співвідповідачів зазначила, що позивач дізнався про смерть батька в день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Документами, які підтверджують факт хвороби позивача в період з 05.02.2019 року по 21.05.2019 року, встановлено, що він перебував на лікуванні в м. Москва, російська федерація, на плановому лікуванні, не був екстренно госпіталізований, відтак, не був позбавлений можливості оформити нотаріально завірену заяву за місцем свого лікування в м. Москві. Крім того, позивачем не було надано доказів, на підтвердження того, що він у період з 27.10.2018 року по 27.04.2019 року намагався виїхати з окупованої території та подати заяву у визначений законом спосіб. Таким чином, на думку відповідачів, позивачем не обгрунтовано належним чином поважність пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку з об`єктивними. непереборними, істотними труднощами.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів сторони відповідачів. Зазначив, що він неодноразово намагався перетнути кордон, однак, органи окупаційної влади на блок-постах не надали йому дозвіл на перетин. А ті обставини, що позивач самостійно приїхав на лікування до м. Москва з допомогою свого знайомого, який доставив його туди, не спростовують доводів щодо поважності пропуску строку прийняття спадщини.

Представник Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 17).

29.05.2019 року нотаріусом м. Москви Карліним Віктором Олександровичем посвідчено напис на заяві позивача про прийняття спадщини (а.с. 23).

Вказану заяву було відправлено 14.06.2019 року з м. Севастополя, що підтверджується авіанакладною SevEx № 9212461, і було доставлено 18.06.2019 року (а.с. 24).

Відповідно до виписних епікризів № 4739/03, № 9175/01 позивач, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 05.02.2019 року по 21.05.2019 року перебував в Московському клінічному науково-практичному центрі на стаціонарному лікуванні (м. Москва) (а.с. 25-26).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що була знайома з позивачем, в подальшому познайомилася з його матір`ю та сестрою (відповідачами). Зазначила, що позивач не зміг приїхати в Україну, хоча і робив спроби для цього. Також зазначила, що він хворів, а відтак це перешкоджало прийняти спадщину після смерті батька.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року).

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що позивач стикнувся з непереборними труднощами, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщину. Суд бере до уваги, що позивачу стало відомо про смерть батька в день смерті останнього, що підтверджується роздруківками листування в Viber з матір`ю (а.с. 55-59). Також, досліджуючи, чи були причини пропуску поважними, у тому числі обставини хвороби позивача та перебування на стаціонарному лікуванні в період з 05.02.2019 року по 21.05.2019 року, обмеження сполучення між Україною, російською федерацією та окупованою територією, суд бере до уваги спосіб прийняття спадщини, а саме, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини шляхом надсилання поштою до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори письмової заяви, підпис на якій було посвідчено нотаріусом м. Москви, російська федерація. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність непереборних труднощів, які не дозволяли прийняти спадщину у такий спосіб раніше.

Крім того, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_7 стосовно труднощів позивача щодо повернення в Україну для прийняття спадщини, оскільки показання свідка спростовуються раніше встановленими судом обставинами щодо способу прийняття позивачем спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача, недоведеність ним поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

відповідач 1 - ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

відповідач 2 - ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

третя особа - Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора (адреса: 04108, м. Київ, пр. Правди, б. 33);

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк