Провадження № 2/359/2813/2020
Справа № 359/7914/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова - Лесів І.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -

встановив:

07 жовтня 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОК «Сонце» про стягнення суми основного боргу еквівалентну 7350 доларів США 208257, 10 гривень, витрати на правовому допомогу у розмірі 10 000 гривень та судові витрати.

Одночасно до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить : вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОК «Сонце» .

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідач не виконує взяті зобов`язання по договору, а також вказує, що в Бориспільському міськрайонному суді знаходиться декілька судових справ за участю ОК «Сонце», в який забезпечувались позови та було накладено арешти на земельні ділянки належні ОК «Сонце».

Дослідивши подане клопотання та даючи оцінку наведеним в ньому аргументам щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 даної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Крім того відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Так, заявником не зазначено майно на яке він просить накласти арешт, його вартість, місцезнаходження, в межах якої суми слід накласти арешт на майно ОК «Сонце», а отже відсутні відомості, які, зокрема, обґрунтовують співмірність обраного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Долучені до клопотання докази вжиття заходів забезпечення в іншій цивільній справи шляхом накладення арешту на земельну ділянку та сам факт накладення арешту на майно відповідача, не можуть бути самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення у даній справі, оскільки, накладення арешту на вже арештоване майно, може призвести до невиконання рішення суду в іншій цивільній справі, у якій були вжиті заходи забезпечення.

Натомість, у разі ухвалення позитивного для позивача рішення про задоволення (часткове задоволення) позову та пред`явлення виконавчого листа до виконання, при зведеному виконавчому провадженні виконання рішення суду за рахунок майна відповідача здійснюються в порядку черговості, при цьому вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми (ч.2 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували, що невжиття вказаного заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів