Справа № 204/6057/20
Провадження № 2/204/1731/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни, третя особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила: визнати незаконною відмову Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни у видачі ОСОБА_1 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом; зобов`язати Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську Олену Олегівну вирішити питання про видачу ОСОБА_1 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у встановленому законодавством порядку, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 вересня 1945 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 , після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається з кооперативної квартири в житлово-будівельному кооперативі «Кристал» № 134, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем за заповітом, який оформлений 21 грудня 1991 року державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. Інших спадкоємців немає. Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка, однак листом від 14.02.2019 року № 57/01-16 їй було повідомлено, що наявні в спадковій справі документи, що підтверджують родинні стосунки спадкоємця зі спадкодавцем, а саме свідоцтво про шлюб від 21 вересня 1945 року, в якому зазначені прізвища чоловіка « ОСОБА_3 » та дружини « ОСОБА_4 », актовий запис № 903, нотаріус як податковий агент зобов`язана при видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті гр. ОСОБА_3 , застосувати та подати відомості до податкової служби за ставкою 5% позивача ОСОБА_1 чоловіком якої є ОСОБА_3 , а не померлий ОСОБА_3 . Також, приватний нотаріус зазначив, що з метою можливості оподаткування спадщини за 0% ставкою, позивач має право звернутися до суду для встановлення факту визнання спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1 законним подружжям, у разі відсутності зазначеного рішення суду, свідоцтво про право на спадщину буде видано за ставкою 5% відповідно до Податкового кодексу України. 21 лютого 2019 року позивач звернулась із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Листом від 26 березня 2019 року 2019 № 133/02-14 Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна надала роз`яснення, в якому зазначила, що згідно відповіді завідувача Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив інший заповіт, який посвідчений Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19 травня 1995 року за реєстром № 2-691 від імені ОСОБА_3 , належну йому квартиру АДРЕСА_2 заповідав: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частинах кожному, у якому його прізвище зазначено, як ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 . Тому необхідно звернутися до суду для встановлення належності цього заповіту померлому. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року по справі № 204/1350/19 заяву позивача було залишено без розгляду, оскільки з заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу спадщини та окрім заявниці є інші спадкоємці. Також, роз`яснено позивачу, що він має право подати позов на загальних підставах. 11 червня 2019 року ОСОБА_7 складено заяву, яка засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець О.І. та зареєстрована в реєстрі за № 1111, про те, що він не претендує на спадщину та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно, яке належало померлому, було видано на ім`я ОСОБА_1 повністю. Спадкоємець ОСОБА_6 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Для встановлення місця мешкання спадкоємця ОСОБА_6 , представником позивача було направлено адвокатські запити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області. Проведеною перевіркою встановлено, що громадянка ОСОБА_6 зареєстрованою на території Дніпропетровської області або знятою з реєстраційного обліку не значиться. Листом від 31 жовтня 2019 року позивач просила Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську Олену Олегівну повідомити ОСОБА_6 про відкриття спадщини за останньою відомою адресою чи зробити виклик спадкоємця ОСОБА_6 шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповіді на даний лист позивач від відповідача не отримав. Позивач на адресу Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. було направлено лист з проханням видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру (чи її частку), яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Листом від 13 липня 2020 року № 156/02-14 Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна надала відповідь, у якій зазначила аби позивач звернулася до суду в рамках окремого провадження та підтвердити факт того, що позивач та померлий були подружжям. У відповідь на вказаний лист позивачем направлено на адресу Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. завірену копію ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 у справі № 204/1350/19, якою заяву позивача про встановлення факту, що має юридичне значення - залишено без розгляду, оскільки вбачається спір про право. З огляду на вищевикладене, позивач просила Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську О.О. видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру (чи її частку), яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Листом від 27.07.2020 року № 173/02-14 Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О. надала відповідь про те, аби позивач вкотре звернулася до суду в рамках окремого провадження та підтвердила факт того, що позивач та померлий були подружжям. Проте, позивач не може знову звернутися до суду з тим самим предметом позову та з тих самих підстав, оскільки це суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Отже, між сторонами виник спір щодо неправомірності відмови нотаріуса у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Не видаючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О. порушує законні права та інтереси позивача як спадкоємця. У зв`язку з викладеним, посилаючись на ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач звернулась до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача - ОСОБА_8 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., 21 грудня 1991 року за № 2-5947, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим 25 січня 2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською Оленою Олегівною було заведено спадкову справу № 06/2019.

Однак, листом № 57/01-16 від 14 лютого 2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською О.О. було повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54873461 є інший заповіт, який посвідчений 19 травня 1995 року за реєстровим № 2-691 від імені ОСОБА_3 . Посилаючись на ст.ст. 174.2.1, 174.4 Податкового кодексу України зазначено, що з огляду на наявні в спадковій справі документи, що підтверджують родинні стосунки спадкоємця зі спадкодавцем, а саме свідоцтво про шлюб від 21 вересня 1945 року, в якому зазначені прізвища чоловіка « ОСОБА_3 » та дружини « ОСОБА_4 », актовий запис № 903, нотаріус як податковий агент зобов`язана при видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті гр. ОСОБА_3 , застосувати та подати відомості до податкової служби за ставкою 5% заявника ОСОБА_4 чоловіком якої є ОСОБА_3 , а не померлий ОСОБА_3 . Також, роз`яснено, що з метою можливості оподаткування спадщини за 0% ставкою, заявник має право звернутися до суду для встановлення факту визнання спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1 законним подружжям. У разі відсутності зазначеного рішення суду, приватний нотаріус буде мати можливість видати свідоцтво про право на спадщину за ставкою 5% (а.с. 9).

Також, листом № 133/02-14 від 26 березня 2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською О.О. було повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно відповіді завідувача Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., померлий залишив інший заповіт, який посвідчений Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19 травня 1995 року за реєстром № 2-691 від імені ОСОБА_3 , належну йому квартиру АДРЕСА_2 заповідав: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частинах кожному, у якому його прізвище зазначено, як ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 . Тому, ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду для встановлення належності цього заповіту померлому (а.с. 10).

ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (справа № 204/1350/19). Однак, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна про встановлення факту, що має юридичне значення, - було залишено без розгляду та роз`яснено заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах (а.с. 11). Вказана ухвала суду набрала законної сили 15 травня 2019 року. З вказаної ухвали вбачається, що підставою для залишення вищевказаної заяви ОСОБА_1 було те, що з даної заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу спадщини та окрім заявниці є інші спадкоємці.

Після цього, 10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. з листом, в якому просила видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру (чи її частину), яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 12).

Однак, листом № 156/02-14 від 13 липня 2020 року «щодо надання відповіді» приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О. повідомила ОСОБА_1 про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно померлого їй необхідно з`явитись особисто та надати наступні документи: заповіт оригінал; свідоцтво про шлюб оригінал; документ, що підтверджує право власності на квартиру оригінал; технічний паспорт на квартиру оригінал. Для отримання рішення суду, яке просить надати нотаріус, ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду в рамках окремого провадження та підтвердити факт того, що ОСОБА_1 та померлий були подружжям, оформивши заяву (яка не буде позовною) за правилами викладеними у ст.ст. 256-259 ЦПК України (а.с. 13).

У пункті 1 глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії визначено у частині 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

ОСОБА_1 23 липня 2020 року знову звернулась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. з листом, в якому повідомила, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року по справі № 204/1350/19 її заява про встановлення факту, що має юридичне значення, була залишена без розгляду, оскільки вбачається спір про право. У зв`язку з цим просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру (чи її частину), яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 14).

Але, листом № 173/02-14 від 27 липня 2020 року «щодо надання відповіді» приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О. повідомила ОСОБА_1 про те, що у наявних документах, які надавались нотаріусу для огляду, та які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 зі спадкодавцем, а саме свідоцтво про шлюб від 21 вересня 1945 року, в якому зазначені прізвища чоловіка « ОСОБА_3 » та дружини « ОСОБА_4 », актовий запис № 903, та відмови від спадщини другим спадкоємцем за заповітом (дата реєстрації заяви 20.08.2019 р.), а також неприйняття спадщини третім спадкоємцем за заповітом, ОСОБА_1 необхідно надати рішення суду на підтвердження факту, що померлий є чоловіком ОСОБА_1 . Представник ОСОБА_1 двічі звертався до суду з позовною заявою за правилами позовного провадження про встановлення права власності ОСОБА_1 на спадкове майно, зловживаючи правом на звернення до суду на судовий захист нібито порушених прав ОСОБА_1 , які не є порушеними, що є неправомірним та безпідставним. Для отримання рішення суду, яке просить надати нотаріус, ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду в рамках окремого провадження та підтвердити факт того, що ОСОБА_1 та померлий були подружжям, оформивши заяву (яка не буде позовною) за правилами викладеними у ст.ст. 256-259 ЦПК України (а.с. 15).

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що посилання приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. на ст.ст. 256-259 ЦПК України є безпідставними, оскільки вказані норми жодним чином не стосуються розгляду справи судом в порядку окремого провадження та відносяться до розділу ІІІ ЦПК України «Позовне провадження». Розгляд же судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження регламентований ст.ст. 315-319 ЦПК України.

Більш того, в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року по справі № 204/1350/19, якою було залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 було роз`яснено, що вона має право подати позов на загальних підставах, оскільки з заяви вбачається спір про право.

Також слід зазначити, що оскільки ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року по справі № 204/1350/19 набрала законної сили, то повторне звернення ОСОБА_1 з такою ж заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі статті 186 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернулась до Міністерства юстиції України та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зі скаргою на відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій просила: провести перевірку правомірності дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни щодо дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій; зобов`язати Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську Олену Олегівну видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру (чи її частку), яка залишилась після смерті ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

21 серпня 2020 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_1 було надано відповідь № П-2946-06, в якій зазначено, серед іншого, що зі звернення ОСОБА_1 вбачається, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О. в порушення статті 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій необґрунтовано відмовила у видачі постанови про відмови у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 22-23).

У зв`язку з цим, у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні.

Так, у частині 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Аналогічні положення закріплені також у п. 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, де визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 неодноразово письмово зверталась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни з листами, в яких просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською Оленою Олегівною в порушення вимог ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на вимогу ОСОБА_1 так і не було протягом трьох робочих днів винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з належним викладенням причини відмови в письмовій формі і роз`ясненням порядку її оскарження.

Вказана постанова, незважаючи на вимогу ОСОБА_1 , не надана відповідачем позивачу і до теперішнього часу. Такі дії відповідача є незаконними.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Аналогічні положення закріплені у главі 14 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконною відмову Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни у видачі ОСОБА_1 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 06/2019, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з належним викладенням причини відмови в письмовій формі і роз`ясненням порядку її оскарження, а тому суд також вважає за необхідне зобов`язати Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську Олену Олегівну вирішити питання про видачу ОСОБА_1 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 06/2019, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 1, 49, 50 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни, третя особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні - задовольнити.

Визнати незаконною відмову Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни у видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 06/2019.

Зобов`язати Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковську Олену Олегівну вирішити питання про видачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі № 06/2019.

Стягнути з Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковської Олени Олегівни (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 3, прим. 11), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез