Провадження №2/447/566/20
Справа №442/1089/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.10.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Карбовніка І.М., за участю секретаря судового засідання Данилів О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

Процесуальні дії у справі.

07.04.2020 року до Миколаївського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позову наведено наступне. В січні 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено у м.Дрогобич Львівської області договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 колеса марки 26.5x25 на суму 46500,00грн, які він мав оплатити до 13 травня 2017 року, в іншому випадку повернути кошти до 15 травня 2017 року у розмірі 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

13 березня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено у м.Дрогобич Львівської області договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 6 (шість) штук коліс марки 18.00x25 на загальну суму 90000,00грн (дев`яносто тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

20 квітня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 було укладено у м.Дрогобич Львівської області ще один договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 4 (чотири) штуки коліс марки 18.00x25 на суму 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень ООкоп.), а також 7 (сім) штук коліс марки 12.00x20 на суму 35000,00грн (тридцять п`ять тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

На даний час, незважаючи на вимоги позивача, відповідач відмовляється виконувати зобов`язання за даним договором та не повертає кошти, у зв"язку з чим просив стягнути з відповідача вказані суми боргу.

08.04.2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого судового засідання на 18.05.2020 року.

Ухвалу суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів суд надсилав відповідачу на адресу місця його реєстрації, зазначену в довідці про зареєстроване місце проживання відповідача.

19.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , згідно якого вбачається, що відповідач позов визнає частково, вказує , що частина боргу ним повернута та просить стягнути лише 153 984,00 грн.

13.07.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач ОСОБА_1 просить позов задоволити в повному обсязі.

31.07.2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання , а справу призначено до суового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовну заяву підтримав та просив таку задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Клопотань про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав.

Суд встановив:

В січні 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено у м.Дрогобич Львівської області договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 колеса марки 26.5x25 на суму 46500,00грн, які він мав оплатити до 13 травня 2017 року, в іншому випадку повернути кошти до 15 травня 2017 року у розмірі 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

13 березня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено у м.Дрогобич Львівської області договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 6 (шість) штук коліс марки 18.00x25 на загальну суму 90000,00грн (дев`яносто тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

20 квітня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 було укладено у м.Дрогобич Львівської області ще один договір позики, згідно якого позивач передав ОСОБА_2 4 (чотири) штуки коліс марки 18.00x25 на суму 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень ООкоп.), а також 7 (сім) штук коліс марки 12.00x20 на суму 35000,00грн (тридцять п`ять тисяч гривень 00коп.). Зазначений договір між нами було укладено у формі розписки, написаною ОСОБА_2 власноручно.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від січня 2017 року в розмірі 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень 00коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 13 березня 2017 року в розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч гривень 00коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 20 квітня 2017 року в розмірі 90 000 (дев`яносто п`ять тисяч гривень 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Суддя Карбовнік І. М.