Справа № 346/3959/20
Провадження № 2/346/1703/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності не нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності не нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказали, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (тепер АДРЕСА_2 належав на праві власності його бабі ОСОБА_4 . У свідоцтві про право власності допущено помилку у прізвищі та вказано ОСОБА_5 замість ОСОБА_6 . Дане свідоцтво є правовстановлюючим документом, на підставі якого позивач не взмозі оформити право власності на спадкове майно, а тому просить встановити факт належності цього правовстановлюючого документа ОСОБА_4 . Крім того, позивач зазначає, що господарство в АДРЕСА_2 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01.07.1990 року в даному спадковому житловому будинку проживали голова домогосподарства, його баба ОСОБА_4 , ОСОБА_7 її зять; ОСОБА_8 її дочка, онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Отже, кожному з них належало 1/5 частки в майні двору. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 і після смерті її частку спадкувала дочка ОСОБА_8 . Зазначає, що його брат ОСОБА_2 від своєї частки відмовився. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_8 і після її смерті відкрилася спадщина за законом, а саме по 1/2 частки, яку прийняв він та його батько. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_7 , який склав заповіт, яким все своє майно, окрім земельних ділянок, заповів йому. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім`я померлого відсутні. Отже, позивач просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_2 .

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву, де вказала, що з позовними вимогами згідна, просить справу розглянути в її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом з сторонами по справі постійно проживали в АДРЕСА_2 . Наявне їм господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , щор підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вці 10.09.2020 року (а.с. 13).

10 вересня 1989 року було видано свідоцтво на право власності на домоволодіння, яке складається із житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 (тепер АДРЕСА_2 ) (а.с. 12). Відповідно до довідки П`ядицької сільської ради ОТГ від 07.09.2020 року № 770) дійсно належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 17). Однак, у свідоцтва замість « ОСОБА_6 » написано « ОСОБА_5 ».

Дане свідоцтво є правовстановлюючим документом документом для оформлення права власності на спадкове майно.

Той факт, що свідоцтво на право власності на домоволодіння належить ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 підтверджується довідкою П`ядицької сільської ради ОТГ від 07 вересня 2020 року №769 (а.с. 17).

Відповідно до довідки П`ядицької сільської ради ОТГ від 07.09.2020 року ОСОБА_4 була головою двору (погосподарська книга №10 за 1986-1990роки) (а.с. 17).

Отже є всі підстави для встановлення в судовому порядку відповідно до ст.ст.315, 318 ЦПК України, факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що свідоцтва про право власності на домоволодіння від 10 вересня 1989 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого в цілому домоволодіння в АДРЕСА_2 - належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 .

Згідно довідки П`ядицької сільської ради в період 1986-1990 роки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 зять; ОСОБА_8 дочка, онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_2 вибув зі спадкового господарства в 1995 році.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.11.2012 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7), і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2020 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком позивача (а.с. 8-10).

З метою оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак отримав відмову, оскільки, правовстановлюючі документи на нерухоме майно на ім`я померлого відсутні.

В поданих суду заявах відповідачі позов визнають.

Згідно висновку про вартість майна від 15 вересня 2020 року ринкова вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 складає 97 029 грн. (а.с.25-26).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що свідоцтва про право власності на домоволодіння від 10 вересня 1989 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого в цілому домоволодіння в АДРЕСА_2 - належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителем АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 28.12.2020 року.

Суддя Махно Н. В.