Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2932/15
Провадження № 4-с/711/64/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Слабко Ю.М.

за участі:

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказує, що Центральним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2015 року №711/2932/15-к про стягнення із неї ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 29000 грн. накладено арешт на кошти, що містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням для соціальної виплати.

Також вказує, що на її неодноразові звернення щодо зняття арешту із зазначеного рахунку Центральним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відмовлено в задоволенні її заяв, що підтверджується відповідями від 05.05.2020 року, 06.05.2020 року та від 27.07.2020 року.

Відповідно до п. 10. ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Відповідно до довідки, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, вона (скаржник) перебуває на обліку в Управлінні соціальної допомоги та отримує допомогу на дитину-інваліда, інвалідність якої підтверджується медичним висновком №118.

А тому, просить визнати бездіяльність Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині не зняття арешту з розрахункового рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням для соціальної допомоги особі по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною; зобов`язати Центральний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з розрахункового рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням для соціальної допомоги особі по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 .

01.10.2020 року Центральний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в її задоволенні. Також вказує, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дійсно перебуває виконавче провадження №49507281 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2015 №711/2932/15-к про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 29000 грн. В даному виконавчому провадженні державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 09.04.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника у відповідь на що скаржником (боржником) 12.04.2020 року написано заяву, що надійшла на адресу відділу, з проханням розблокувати арештований рахунок. Відповідно станом на 12.04.2020 року скаржнику (боржнику) достеменно було відомо про накладення арешту на її банківську картку. Також вказує, що 28.04.2020 року на адресу відділу повторно надійшла заява скаржника (боржника) з проханням розблокувати арештований рахунок. 06.07.2020 року на адресу відділу втретє надійшла заява скаржника (боржника) з проханням розблокувати арештований рахунок. До суду скаржник звернулася із даною скаргою з пропущенням 10-денного строку на оскарження рішень та дій виконавців, посадових осіб виконавчої служби, при цьому доказів поважності пропуску строку звернення до суду не надала. Також просить врахувати, що законом не зобов`язано виконавця з`ясовувати обставини рахунок якого призначення має боржник. Крім цього, картка для виплат соціальної допомоги не є рахунком зі спеціальним режимом використання. А тому, просить відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судових засідань, до участі в справі в якості заінтересованої особи притягнуто стягувача у виконавчому провадженні №49507281 ОСОБА_2 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, але 20.10.2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника та з урахуванням відзиву на скаргу.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Центральному відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №49507281 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2015 року №711/2932/15-к про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 29000 грн.

В даному виконавчому провадженні постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.04.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», а також на інші кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_1 (соціальна картка для виплат № НОМЕР_2 ) на який надходять кошти соціальні виплати допомога на дитину-інваліда. На такий рахунок також накладений арешт згідно постанови ВП №49507281 від 09.04.2020 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Центрального відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідними заявами та просила зняти арешт з вищевказаного рахунку НОМЕР_1 (соціальна картка для виплат № НОМЕР_2 ), відкритого в АТ КБ «Приватбанк». При цьому, до зави скаржник надавала копію медичного висновку про інвалідність дитини, копію посвідчення, довідку АТ КБ «Приватбанк» про призначення соціального рахунку, довідку Департаменту соціальної допомоги. Вказане підтверджується відповідними заявами скаржника ОСОБА_1 від 12.04.2020 року, від 28.04.2020 року та від 03.07.2020 року (а.с. 34-35, 51-53). Остання заява була отримана Центральним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06.07.2020 року. Однак листами від 05.05.2020 року та від 27.07.2020 року скаржнику ОСОБА_1 було відмолено в задоволенні її заяв про зняття арешту із вищевказаного рахунку, оскільки у посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні повноваження для зняття арештів з грошових коштів боржника.

Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк», на картковий рахунок № НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ), відкритий на ім`я ОСОБА_1 з 09.12.2019 року надходять лише виплати соціального фонду, соціальні виплати (а.с. 76).

Згідно частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також, відповідно до п. 10 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

При винесенні постанови від 09.04.2020 року у виконавчому провадженні №49507281 про арешт коштів боржника державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» з 09.12.2019 року надходять лише соціальні виплати на дитину-інваліда. Даних про зарахування інших коштів, крім соціальних виплат, на вказаний рахунок матеріали скарги не містять та державним виконавцем суду не надані.

Під час звернення до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 27.07.2020 року ОСОБА_1 зазначала, що вищевказаний картковий рахунок призначений для отримання соціальної допомоги та надала довідку з АТ КБ «Приватбанк» на підтвердження вказаного. Після отримання вказаної інформації державним виконавцем не знято арешт із вказаного карткового рахунку.

Оскільки державному виконавцю Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №49507281 зі звернення боржника ОСОБА_1 від 03.07.2020 року було відомо про те, що рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», має спеціальний режим використання, оскільки до вказаного звернення ОСОБА_1 надала документальні підтвердження того, що вищевказаний рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» має спеціальний режим використання, тому в силу п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мала зняти з нього арешт, однак цього здійснено не було.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №642/6675/18 (провадження №61-11118св19).

Разом з тим, суд враховує і те, що подальше утримання вищевказаного рахунку скаржника ОСОБА_1 під арештом порушує її право, як власника, на вільне розпорядження та володіння грошовими коштами, які виплачуються їй, як соціальна допомога на утримання дитини-інваліда, тому таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Щодо пропуску строків звернення з даною скаргою до суду, про які зазначав Центральний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у своєму відзиві за скаргу, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник ОСОБА_1 дізналася про існування постанови від 09.04.2020 року про арешт коштів боржника 12.04.2020 року. Однак звернувшись з даною скаргою до суду скаржник не оскаржує вказану постанову, а оскаржує бездіяльність Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові на її заяву від 03.07.2020 року (надійшла до ДВС 06.07.2020 року) зняти арешт рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ). До вказаної заяви скаржник додавала докази того, що на такий рахунок надходять тільки соціальні виплати. Письмова відповідь на вказану заяву на адресу скаржника була направлена лише 27.07.2020 року. Доказів того, що така відповідь була отримана скаржником також 27.07.2020 року ДВС суду не надано. До суду скаржник звернулася 17.08.2020 року, що вбачається із відтиску печатки на конверті. Крім того, така бездіяльність є триваючою, оскілки арешт з вищевказаного рахунку не знятий і на момент розгляду скарги. Тому, суд вважає, що скаржником не було пропущено строку на звернення до суду з даною скаргою.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , зобов`язавши державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні в якого перебуває виконавче провадження №49507281 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2932/15-к від 01.10.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу, зняти арешт з грошових коштів, які містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 259, 260, 261, 441, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні в якого перебуває виконавче провадження №49507281 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/2932/15-к від 01.10.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу, зняти арешт з грошових коштів, які містяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та належить ОСОБА_1 , НОМЕР_5 .

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складений 26.10.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко