Справа № 750/4532/20
Провадження № 2/750/1112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/4532/20

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП

за участі ОСОБА_1 , адвоката Дичук І.А., Єськіна М.І., адвоката Грабової О.В.

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 20000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує, тим, що він є власником автомобіля Мерседес Спринтер днз НОМЕР_1 . 20.03.2020 року в м.Полтаві по вул..Ливарній 11 сталася ДТП за участі його автомобіля та автомобіля Вольво днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП його автомобіль було пошкоджено. Зазначає, що ОСОБА_2 свою вину у ДТП визнав повністю, із сумою збитків в розмірі 20000 грн. погодився, про що надав відповідну розписку, однак у відповідний строк в добровільному порядку кошти не сплатив.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує, вказує, що його вина у вчиненні ДТП відсутня, автомобіль позивача вже був пошкоджений, при яких обставинах він отримав пошкодження йому не відомо, розписку написав через те, що злякався, оскільки знаходився у чужому місті і вона не містить доказів його вини, інших доказів щодо обставин ДТП, отриманих пошкоджень, а також його вини позивачем не надано.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали і просили суд його задовольнити.

Відповідач, його представник в задоволенні позову просили відмовити.

Судом були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 зазначає, що 20.03.2020 року в м.Полтаві по вул..Ливарній 11 сталася ДТП за участі його автомобіля та автомобіля Вольво днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП його автомобіль було пошкоджено. Зазначає, що ОСОБА_2 свою вину у ДТП визнав повністю, із сумою збитків в розмірі 20000 грн. погодився. На підтвердження факту ДТП та вини відповідача надано розписку від 20.03.2020 року та фотокарточку пошкодженого автомобіля. Зазначає, що працівники поліції не викликались, страхові компанії не повідомлялись, схема місця ДТП не складалась, опис пошкоджень автомобіля не складався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно полісу №АО842329 цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу Мерседес Спринтер днз НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», а транспортного засобу Вольво днз НОМЕР_2 в АТ «ПРОСТО-страхування».

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вказаний Закон містить посилання на оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників поліції ( євро протокол).

Як вбачається з матеріалів справи позивач до страхової компанії не звертався, європротокол не складався, працівники органів поліції для оформлення ДТП не викликались.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можна встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надана позивачем розписка не містить відомостей про час та місце скоєння ДТП, які автомобілі були учасниками ДТП і які механічні пошкодженні отримали.

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних обставин, неможливо встановити дійсні фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ) відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 26.10.2020 року в зв`язку з перебування судді на самоізоляції через Covid-19.

Суддя Н.В.Требух