Справа № 548/1067/20
Провадження №2/548/452/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2020 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді - Коновод О. В.
за участю : секретаря судового засідання - Вовк М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину,-
У липні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було зареєстровано Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 793, а пізніше розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року у справі № 548/123/17.
Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину- дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .
Згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2017 року у справі № 552/7355/16-ц з відповідача, ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 ( одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки Комунальної організації ( установа закладу) Лікувальний заклад « Центр первичної медико-санітарної допомоги» Хорольського району від 11.06.2020 року № 749, малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку «Д» з приводу діагнозу: бронхіальна астма атопічна форма, 2 ступінь тяжкості. Алергічний риніт, цілорічний. Дисфункція жовчного міхура.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.06.2020 року за № 25316107 позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , не зареєстрована, тобто ніяким видом підприємницької діяльності не займається.
З довідки про склад сім`ї, виданої 10.11.2020 року ОСББ « Відродження» слідує, що позивач, ОСОБА_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3 та своїми батьками.
Враховуючи вищевказані зміни у сімейному законодавстві України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, а також те, що на даний час стан здоров`я малолітньої дитини- доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на диспансерному обліку «Д» з приводу діагнозу: бронхіальна астма атопічна форма, 2 ступінь тяжкості, алергічний риніт, цілорічний, дисфункція жовчного міхура погіршився, позивач вважає, що аліменти, які сплачує на її утримання батько ОСОБА_2 є недостатніми та такими, що підлягають збільшенню до 2500 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 покращилося, він придбав автомобіль марки SKODA OCTAVIA НОМЕР_3 , володіє пейнтбольним клубом « Галактика» за адресою: м.Полтава, вул.Ковпака,26В, де має додатковий дохід. Основний вид доходу - торгівельний представник. На неодноразові звернення позивача щодо збільшення розміру аліментів на утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 не реагує . Інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні у відповідача ОСОБА_2 не має.
ОСОБА_1 , знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки змушена самостійно матеріально забезпечувати нормальний фізичний та духовний розвиток малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тоді як її батько - відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги щодо збільшення розміру аліментів на її утримання не надає.
Відповідач ОСОБА_2 працездатний, тому має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання своїй малолітній дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається, потребує матеріальної допомоги на оздоровлення. На даний час позивач проживає з малолітньою дочкою - ОСОБА_3 у квартирі своїх батьків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , які на даний час теж потребують матеріальної допомоги так як за станом свого здоров`я не працюють і не займаються підприємницькою діяльністю, що доводиться копіями їх трудових книжок та Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.06.2020 року за № 25316082, № 25316093, чим підтверджується погіршення матеріального стану позивача.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської обалсті від 07.07.2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій остання просить розглядати справу за їх відсутності.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання, відповідачу роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Також відповідач повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом розміщення судової повістки на сайті суду.
Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст.13,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що сторони мають одну малолітню дитину- дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .
Згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2017 року у справі № 552/7355/16-ц з відповідача, ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 ( одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки Комунальної організації ( установа закладу) Лікувальний заклад « Центр первичної медико-санітарної допомоги» Хорольського району від 11.06.2020 року № 749, малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку «Д» з приводу діагнозу: бронхіальна астма атопічна форма, 2 ступінь тяжкості. Алергічний риніт, цілорічний. Дисфункція жовчного міхура.
Як зазначено в ст.7СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст.141СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст.150СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст.155СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод передбачено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181СКУкраїни передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно частини першої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 у зв"язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму, зростанням витрат на утримання дитини у зв"язку з її хворобою та потребами , просить суд збільшити розмір аліментів з 1400 гривень до 2500 гривень.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як зазначено в ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст.182 СК України, зі змінами від 3 липня 2018 року № 2475-VIII, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
А як зазначено в п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв"язку із змінами матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них, одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Аналіз даних норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до положеньст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний гарантований розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.
Із врахуванням діючих норм чинного законодавства, суд вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Разом з тим, статтею7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
А тому з врахуванням вищенаведених правових норм та поданих суду доказів, враховуючи рівність обов`язків матері і батька щодо утримання дитини, справедливий, виважений і розумний розмір аліментів, який відповідатиме інтересам та потребам дитини і буде необхідним для забезпечення належних умов для їхнього фізичного, розумового, морального та соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення доньки належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що відповідач будучи повідомленим належним чином про день та час судового засідання, не з`являвся в судові засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.
Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідност. 430 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268,280-283,430 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину,- задовольнити повністю.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2017 року у справі № 552/7355/16-ц з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , працюючого торговельним менеджером, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі з 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень до 2 500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері, ОСОБА_1 .
Припинити стягнення аліментів та відкликати виконавчий лист № 552/7355/16-ц виданий Київським районним судом м. Полтави , про стягнення аліментів з відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , працюючого торговельним менеджером, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі з 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840, 80 грн судових витрат, згідно Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст судового рішення складено 06.10.2020 року.
Учасники справи:
Суддя: О.В. Коновод