Справа №647/1885/20
Провадження № 2/647/410/2020
15.10.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участю секретаря Татаровської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення особи права користування житловим приміщенням,
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власниками житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В будинку зареєстровані сини позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які там не проживають з 2007 та 2010 року відповідно.
Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні прав власника житла шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим будинком.
Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 27.07.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у засідання не з`явились повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки за місцем реєстрації вони не мешкають, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надавали. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_1 є власниками житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Веселівської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області від 18.01.1994 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1080219 від 24.07.2003 року (а.с. 5,6).
Згідно акта № 5 складеного виконуючим обов`язки старости Веселівського старостинського округу Аннас Л.І. від 10.07.2020 року в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані але не проживають ОСОБА_2 (не проживає більше 13 років) та ОСОБА_3 (не проживає більше 10 років) (а.с. 13).
Згідно довідки відділу з питань діяльності Веселівського старостинського округу управління комунального майна, інфраструктури старостинських округів Новокаховської міської ради №894 від 10.07.2020 року, ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою не проживає 13 років. Проживає за межами України (а.с. 14).
Згідно довідки відділу з питань діяльності Веселівського старостинського округу управління комунального майна, інфраструктури старостинських округів Новокаховської міської ради №895 від 10.07.2020 року, ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою не проживає 10 років. Проживає за межами України (а.с. 15).
Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, вправі розпоряджатися ними, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Отже, за порівняльним аналізом ст.ст. 383, 391,405 ЦК України та ст.ст. 150, 156 у поєднанні зі ст. 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення ст.ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 150,156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Отже, відповідачі порушують права позивача, як власника житла.
Відповідно до положень ст.ст. 3 та 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції закону від 10.12.2015 р., що набрав чинності з 29.12.2015 р.) реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснює орган реєстрації (виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради).
Згідно ч.1 ст.7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо.
Отже, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням.
Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Підстави для відмови в задоволенні позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,268, 280-283 ЦПК України,
Задовольнити позов ОСОБА_1 .
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р.Р.Волошин