Дата документу 28.01.2020 Справа № 310/6204/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 310/6204/18 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О.М.
№ 22-ц/807/120/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Линник Світлани Вікторівни рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на підставі договору дарування від 17 грудня 2005 року належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , інша 1/2 частина вказаного будинку належить відповідачу. Крім того, позивачці на підставі акту про право власності на земельну ділянку від 29 червня 2009 року належить земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,0946 га, кадастровий номер :10:011:0145. Відповідно до додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку частки сторін по справі у спільній власності складають по 1/2 частині, земельна ділянка складає 0,0473 га. У відповідності з архівним витягом про відвід, переоформлення земельних ділянок і надання дозволу на будівництво житлових будинків, прибудов, господарських та побутових споруд від 17 лютого 2004 року індивідуальним забудовникам ОСОБА_2 , було надано дозвіл управлінню архітектури та містобудування, БТІ оформити документи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкають по АДРЕСА_1 , на забудову літньої кухні « АДРЕСА_2 , В, Е», альтанки «3, Л», закріпити у тимчасове користування земельну ділянку розміром 139,5 кв.м, під знос сарай «И». Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15 червня 2006 року № 315 ОСОБА_2 було надано дозвіл на збільшення житлової площі на 10,5 кв.м за рахунок переобладнання приміщень № 2-8, № 2-11 під житлову кімнату у житловому будинку «А», що розташований за вказаною, де вона є співвласником. Крім того, зазначеним рішенням позивачці надано дозвіл на будівництво літньої кухні та альтанки на земельній ділянці за вказаною адресою. Висновком комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» № 52 ОСОБА_2 надано право збільшення жилої площі на 10,5 кв.м за рахунок переобладнання приміщень № 2-8, № 2-11 під жилу кімнату, будівництво літньої кухні та альтанки на зазначеній земельній ділянці. На теперішній час частки сторін фактично відокремлені, вони мають окремі входи, кожний користується своєю часткою.

На підставі зазначеного просила суд, визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 по фактичному користуванню житловим будинком та господарськими спорудами між співвласниками.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 серпня 2019 року позов задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, кадастровий номер :10:011:0145, площею 946 кв.м, розташованою по АДРЕСА_1 по фактичному користуванню житловим будинком та господарськими спорудами між співвласниками згідно варіанту 1 порядку користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта від 19 березня 2019 року № 2458.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Линник С.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 17 грудня 2005 року ОСОБА_2 є власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 830,5 кв.м, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 лютого 2006 року № 9819961.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 червня 2009 року серії ЯИ № 313449, виданого на підставі рішення сесії Бердянської міської ради від 26 березня 2009 року № 14, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, розташована за вказаною адресою, площею 0,0946 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно із додатком до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 313449 співвласниками вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , частка у спільній власності кожного складає - 1/2, 0,0473 га.

Відповідно до архівного витягу з рішення сесії Бердянської міської ради Запорізької області від 26 березня 2009 року № 14, було вирішено затвердити проект відведення та передати безоплатно громадянам України у спільну часткову власність земельні ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах норм безоплатної приватизації, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному земельну ділянку площею 0,0946 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку спірної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 червня 2017 року № 89572856, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 травня 2017 року № НВ-017.

Як вбачається з архівного витягу рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області від 09 лютого 1989 року № 57, було надано дозвіл управлінню архітектури та містобудування, бюро технічної інвентаризації оформити документи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що мешкають по АДРЕСА_1 , на будівництво літніх кухонь «Г, В, Е», альтанки «З, Л», закріпити у тимчасове користування земельну ділянку 139,5 кв. м, під знесення сарай «И».

Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 15 червня 2006 року № 315 дозволено управлінню архітектури та містобудування, комунальному підприємству з технічної інвентаризації оформити документи на перебудовані будівлі ОСОБА_2 на збільшення житлової площі на 10,5 кв.м за рахунок переобладнання приміщень № 2-8, № 2-11 під житлову кімнату у житловому будинку «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де вона є співвласником.

Крім того, відповідно до вказаного рішення позивачці надано дозвіл на проектування житлових, господарських і побутових споруд для їх будівництва, реконструкції та перепланування, а саме для будівництва літньої кухні та альтанки на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 .

Висновком № 52 Комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» Перечепі О.С. узгоджено збільшення жилої площі на 10,5 кв.м за рахунок переобладнання приміщень № 2-8, № 2-11 під жилу кімнату, будівництво літньої кухні та альтанки на вказаній земельній ділянці, де вона є співвласником.

Вирішуючи спір з приводу визначення порядку користування земельною ділянкою співвласниками житлового будинку, суд пешої інстанції призначав в справі технічну експертизу.

За висновком експерта № 2458 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, складеного 19 березня 2019 року, дата виправлення технічної помилки 10 травня 2019 року, експертом запропоновано один варіант порядку користування земельною ділянкою та визначено наступне. Частина земельної ділянки S-2 площею 25,0 кв.м та S-3 площею 15,0 кв.м пропонується у загальне користування співвласників: S-2 - загальний вхід до домоволодіння та для доступу і обслуговування стін сараю літ. З, S-3 - для доступу і обслуговування літньої кухні літ. Г та будівлі літнього типу літ. Е. (рожевий маркер). Співвласнику ОСОБА_5 пропонується у особисте користування земельні ділянки S-4 площею 66,0 кв.м та S-5 площею 387,0 кв.м. Так як частина земельної ділянки пропонується у загальне користування, то співвласнику ОСОБА_5 пропонується земельних ділянок у загалі площею 473,0 кв.м (66+387+25*1/2+15*1/2), що відповідає ідеальній частці у 1/2 частині. Співвласнику ОСОБА_2 пропонується у особисте користування земельні ділянки S-1 площею 372,0 кв.м та S-6 площею 81,0 кв.м. Так як частина земельної ділянки пропонується у загальне користування, то співвласнику ОСОБА_2 пропонується земельних ділянок у загалі площею 473,0 кв.м (372+81+25*1/2+15*1/2), що відповідає ідеальній частці у 1/2 частині.

Суд першої інстанції не обмежився наявністю відповідного висновку, а й допитав у судовому засіданні експерта,який пояснив, що земельна ділянка, належна сторонам, дуже щільно забудована, частина будівель є самочинно збудованими спорудами, які при визначенні порядку користування земельною ділянкою експертом не повинні враховуватись. Запропонований експертом порядок користування є єдиним можливим, оскільки експертом при проведенні експертизи враховувалось фактичне користування сторонами земельною ділянкою, а також розташування зливної ями, належної відповідачу, вказаний порядок найбільш зручний для ведення господарства.

Така позиція експерта не була спростована сторонами, відповідачем не було надано іншого висновку експертизи щодо існування будь-яких перешкод у здійсненні порядку користування, визначеному експертом.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що виділена в спільне користування земельна ділянка захаращена самовільними будівлями позивача, не є підставою для відмови у позові, позаяк після визначення порядку користування земельною ділянкою з наданням учасникам спільної власності у спільне користування земельної ділянки, кожен з них, в тому числі позивач має обов`язок звільнити ділянку для спільного користування від будь яких самочинних будівель та інших речей, які заважатимуть спільному користуванню.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 серпня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков