РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Мордухович К.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Котової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (61200, м. Харків, м-н Конституції, 7) про встановлення факту місця розташування, тотожності нумерації, визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

26.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт тотожності місця знаходження та нумерації житлового будинку з надвірними будівлями, вказаного у свідоцтві про право особистої власності на будівлю с. Велика Данилівка 18 жовтня 1957 року виконкому Велико-Данилівської селищної ради, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , виправленого без застережень на НОМЕР_10, яке дійсно належить ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловому будинку з надвірними будівлями у АДРЕСА_3 , а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 75,4 кв.м., жилою площею 44,7 кв.м. по АДРЕСА_3 (колишні АДРЕСА_3 , на підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2018 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.03.2019 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано з Восьмої Харківської державної нотаріальної контори (м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26 (колишня вул. Петровського) належним чином завірену копію спадкової справи за № 940/2015 заведену за заявою ОСОБА_2 , 1950 р.н., рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 ).

21.08.2019 до суду подано відзив Харківської міської ради, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, оскільки за матеріалами інвентаризаційної справи в цьому домоволодінні є самочинні будівлі.

14.11.2019 до суду подано уточнену позовну заяву правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , що прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.02.2020 витребувано докази: з 5 ХДНК м. Харкова копію спадкової справи № 940/2015 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , та копію спадкової справи № 212/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Відповідні справи відносно спадкодавців у будинку АДРЕСА_3 ; з КП "Харківське бюро технічної інвентаризації" копії інвентаризаційних справ на будинкі НОМЕР_11 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 по НОМЕР_12 (колишня АДРЕСА_3 ).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова від 21.04.2020 вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 року підготовче провадження по вищевказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 29.10.2019 одержала постанову нотаріуса 5-ої ХДМНК № 1041 /02-31 про відмову у видачі свідоцтва про спадщину після смерті батька з тих самих підстав, що одержав відмову у видачі свідоцтва про спадщину за законом ОСОБА_2 після смерті свого батька, тобто через наявність виправлення у правовстановлювальному документі.

Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_5 . Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю, видане виконавчим комітетом Великоданилівської селищної ради депутатів трудящих від 18.10. 1957 року на ім`я ОСОБА_3 та зареєстроване міжміським БТІ Харкова 20.10 1957 року № 1-42 також за ОСОБА_3 . Вказаний документ містить незастережні виправлення, а саме номер будинку «20» виправлений кульковою ручкою іншого кольору на номер «22».

ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина, їх син, і її батько ОСОБА_2 , продовжували постійно мешкати у будинку, але назва вулиці неодноразово змінювалася: АДРЕСА_3, АДРЕСА_3 , номер будинку теж змінили з № НОМЕР_5 на НОМЕР_10. Сестра ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , не прийняла спадщину після смерті батька, про що подала заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, передбачених законом не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мого батька ОСОБА_4 , яка на день смерті постійно мешкала в АДРЕСА_3 .

Тільки батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №941/2015, що зберігається у 5-ої ХДНК(колишня 8-а ХДНК). Таким чином, спадщина після обох батьків ОСОБА_2 складалася з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 .

Державний нотаріус у відповідь на запит одержав з ХМР підтвердження зміни назви АДРЕСА_2, на який був розташований у 1957 році спірний будинок у листі від 01.12.2017 року. Що стосувалося інформації про зміну нумерації їх будинку з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , то ця інформація відсутня у Державному архіві Харківської області (лист від 20.01.2018 року), та в КП «ХМБТІ» (довідка від 26.06.2017 року).

Вищеозначене виправлення номеру будинку у свідоцтві про право власності на ім`я діда, відсутність інформації про перенумерацію будинку, з`явилося підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом покійному ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 одержав 13.03 2018 року письмову відповідь на заяву від нотаріуса , у якої визнається факт прийняття тільки ним спадщини після батьків, тобто на жилий будинок в цілому, але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через виправлення без застереження номеру будинку у свідоцтві про право власності на будинок на ім`я ОСОБА_3 а також відсутності відомостей про зміну нумерації спадкового будинку.

В матеріалах спадкової справи, яку необхідно витребувати суду, знаходиться уся інформація про перевірку даних про включення АДРЕСА_6 .

Після запитів нотаріуса до ХМР, архіву, КП «ХМБТІ» підтвердилося перейменування вулиці, але відсутня інформація про зміну нумерації будинку з номера НОМЕР_13. У матеріалах справи знаходиться копія технічного паспорту на будинок станом на 21 червня 2017 року, де адреса будинку вказана АДРЕСА_3 , а також копія листа з Державного архіву Харківської області за N2 01-29/0-3276 про відсутність у протоколах засідань Великоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області за 1958 рік рішення про зміну нумерації будинку НОМЕР_14

13.06.1979 року сусідка ОСОБА_7 отримала свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_8 , видане їй виконкомом Київської райради депутатів трудящих. Сусід з будинку під номером АДРЕСА_9 ) ОСОБА_8 , одержав свідоцтво про право на спадщину за законом 13.03.1998 року. Колишній номер будинку ОСОБА_8 став номером будинку ОСОБА_3 .

Таким чином, ще до 1979 року відбулася зміна нумерації будинків на їх вулиці, що підтверджується правовстановлюючими документами сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Сусіди зліва та з правової сторони їх будинку мають змінену нумерацію будинків у правовстановлюючих документах, в тому числі їх колишній номер будинку ІНФОРМАЦІЯ_3 , на який ОСОБА_9 одержав свідоцтво про право власності. Будинки не можуть мати однакову реєстрацію будинків з ОСОБА_10 , оскільки це окремі два сусідніх будинки. У паспортах ОСОБА_2 реєстрація проживання за 07.06.1972 по АДРЕСА_10 , матері позивачки, позивача за 1991р. теж вказана АДРЕСА_3 .

В будинковій книзі, вказана адреса їх АДРЕСА_10 , а вже не 20 номер будинку, де перелічені позивач та її родичі, які проживають та зареєстровані в ньому. Перший запис у будинковій книзі зроблений за 1964 рік. Це запис робітника міліції про відсутність правопорушень. Позивачу необхідно доказати факт тотожності місця знаходження будинку під АДРЕСА_3 будинку під АДРЕСА_2 у свідоцтві про право власності покійного діда ОСОБА_3 для підтвердження права на спадщину як покійного батька, так і її права.

Для захисту свого спадкового права на житловий будинок, який належав на праві власності покійному діду ОСОБА_3 , права на який перейшли до покійного батька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вимушена звернутися до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 в порядку спадкування.

Суб`єктом оціночної діяльності вартість будинку з надвірними будівлями та спорудами становить 559393 грн. Згідно витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності, убачається відсутність відомостей про державну реєстрацію спірного будинку.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 21 червня 2017 року КП «ХМБТІ», вбачається відсутність самовільних будівель.

В технічному паспорті вказано, що будинок А-1 побудований в 1977/1989р., житлова прибудова А1-1 у 1977 році., а також інші споруди, надвірні будівлі побудовані до 1990 року.

Вимоги про ввід будинку в експлуатацію не розповсюджувалися на будівлі. побудовані до 05.08.1992 року. До цього часу в Україні була відсутня нормативна база, котра вимагала обов`язкове введення в експлуатацію приватних споруд.

05.08.1992 року була прийнята постанова КМУ № 449 «Про порядок прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка зробила ввід в експлуатацію споруд обов`язковим для усіх забудовників.

ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 року № 40-12-2409 відносно прийняття до експлуатації об`єктів закінченого будівництва до 05.08. 1992 року чітко підтверджує відсутність необхідності введення до експлуатації будівель до 05.08. 1992року.

З довідки «КП ХМБТІ» від 26 червня 2017року, вбачається, що після обстеження житлового будинку у АДРЕСА_11 , він відповідає переліченим характеристикам. З інформації про власника станом на 31.12.2012 року ним є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом В. Данилівської селищної ради 18.10.1957 року б/н, обтяження, обмеження об`єкту відсутні. Назва АДРЕСА_11 змінено згідно розпорядження ХОДА від 17.06.2016 року №181.Таким чином ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з цим позовом, бо не має іншої можливості отримати у оформити в порядку спадкування житловий будинок, який належав її діду, а потім батьку в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи завчасно повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, подав на адресу суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_6 , виданого Жовтневим відділом РАЦС., ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .(а.с.14) Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 11.10.1985 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що була дружиною ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_8 , виданого 12.04.1967 Київським РАЦС.(а.с. 15-16)

Згідно свідоцтва про право власності на будову від 18.10.1957 року, домоволодіння в АДРЕСА_2 (виправлено:22) належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підставі рішення виконкому В.Данилівської селищної ради від 18.10.1957 року.(а.с.18)

Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання від 05.04.2018 ОСОБА_2 з 07.06.1972 по дату смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .(а.с.17)

У відповідності до ст. ст. 528, 529 Цивільного Кодексу УРСР, діючого на момент відкриття спадщини, ОСОБА_2 з матір`ю фактично прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка, оскільки проживали та були зареєстровані у будинку, що підтверджується записами будинкової книги.

Згідно відповіді від 13.03.2018 року №1143/02-14 ОСОБА_2 . Восьмої ХДНК відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки у правовстановлювальному документі на житловий будинок, що належав на праві власності спадкодавцям наявне незастержне виправлення. (а.с.19)

За матеріалами спадкової справи №940/2015, що зберігається у Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі встановлено, що: ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на день смерті постійно мешкав в АДРЕСА_10 .Після його смерті залишилася спадщина. Спадкоємцем всього майна в 1/2 його частці є син спадкодавця - ОСОБА_2 , а спадкоємицею іншої 1/2 частки спадкового майна є дружина спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і яка спадщину після свого чоловіка фактично прийняла, але не встигла оформити своїх спадкових прав.Спадщину ОСОБА_2 та дружина спадкодавця прийняли, оскільки були зареєстровані та мешкали за однією адресою зі спадкодавцем на день його смерті у спадковому житловому будинку. Дочка спадкодавця - ОСОБА_6 спадщину після свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері - ОСОБА_13 не прийняла, про що подала відповідні заяви до нотаріальної контори. (а.с.107-128)

Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно стаття 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 позивача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого Палацом новонароджених 2808.1991, актовий запис №5300, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 від 03.08.2013 вона є дочкою спадкодавця ОСОБА_12 .(а.с.159-167)

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59498081 від 19.02.2020 від надану 2 ХДНК після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 заведена спадкова справа №940/2015, після смерті ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа №212п/2019 зберігається у справах відокремленого підрозділу 5 ХДНК.(а.с.182-183)

Відповідно до постанови від 29.10.2019 №1041/02-31 П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, встановлено, що інших спадкоємців ОСОБА_2 крім позивачки ОСОБА_1 не має, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_3 , оскільки наявне виправлення у право встановлювальному документі на цей будинок на ім`я спадкодавців, підтвердити відповідність нумерації, назв вулиці неможливо.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, крім перелічених у ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.0.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №782, витребуваної вході розгляду даної справи по АДРЕСА_6 наявні виправлення в зазначенні нумерації буд. АДРЕСА_12 , однак не міститься розбіжностей щодо власника домоволодіння - ОСОБА_3 на буд. НОМЕР_15 по вказаній вулиці(а.с.1-63)

Вказані дані не суперечать нумерації поряд існуючих будинків, АДРЕСА_8 та АДРЕСА_13 , належних іншим особам, згідно матеріалів інвентаризаційних справ №781 та №783, копії яких надані на виконання ухвали суду КП «ХМБТІ».(т.с.2)

Допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_15 та сусідка померлого ОСОБА_2 (сина ОСОБА_3 ) ОСОБА_7 повідомили, що крім змін назви АДРЕСА_6 , відбулася перенумерація будинків. Таким чином. номер будинку АДРЕСА_2 став після приєднання до м.Харкова даної території будинком АДРЕСА_10 , згідно акту поточних змін 27.05.1985 та зводного оціночного акту на домоволодіння ОСОБА_3 (а.с.19-29 т.с.3)

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 21 червня 2017 року КП «ХМБТІ», вбачається відсутність самовільних будівель.

В технічному паспорті вказано, що будинок А-1 побудований в 1977/1989р., житлова прибудова А1-1 у 1977 році., а також інші споруди, надвірні будівлі побудовані до 1990 року.

Вимоги про ввід будинку в експлуатацію не розповсюджувалися на будівлі, побудовані до 05.08.1992 року.

Таким чином, посилання представника відповідача про наявність підстав для відмови в позові, з огляду на самовільні будівлі не знайшло свого підтвердження.

05.08.1992 року була прийнята постанова КМУ № 449 «Про порядок прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка зробила ввід в експлуатацію споруд обов`язковим для усіх забудовників.

ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 року № 40-12-2409 відносно прийняття до експлуатації об`єктів закінченого будівництва до 05.08. 1992 року чітко підтверджує відсутність необхідності введення до експлуатації будівель до 05.08. 1992року.

З довідки «КП ХМБТІ» від 26 червня 2017року(а.с.64 т.с.3) вбачається, що після обстеження житлового будинку у АДРЕСА_11 ,він відповідає переліченим характеристикам. З інформації про власника станом на 31.12.2012 року ним є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом В. Данилівської селищної ради 18.10.1957 року б/н, обтяження, обмеження об`єкту відсутні. Назва АДРЕСА_11 змінено згідно розпорядження ХОДА від 17.06.2016 року №181.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про зареєстровані права власності та їх обтяження на будинок АДРЕСА_10 на час розгляду справи - відсутні.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До ОСОБА_2 перейшли права на будинок АДРЕСА_10 після смерті його батька ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 також переходять спадкові права після прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 ..

Єдиним спадкоємцем після ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , яка підтвердила свої спадкові права в судовому порядку, у зв`язку з чим суд задовольняє її позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорює або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З тексту відмови нотаріуса 5 ХДНК у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2019 вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із виправленням у зв`язку із не встановленням тотожності у право встановлювальному документі на спадкове майно, що підлягає доведенню в судовому порядку.

Таким чином, протягом судового розгляду на підставі наданих доказів встановлена тотожність місцезнаходження та нумерації житлового будинку з надвірними будівлями, вказаного у свідоцтві про право особистої власності на будівлю 18 жовтня 1957 року виконкому Велико-Данилівської селищної ради, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , виправленого без застережень на НОМЕР_10, яка дійсно належить ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловому будинку з надвірними будівлями у АДРЕСА_3 .

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16. Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 259,265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт тотожності місця знаходження та нумерації житлового будинку з надвірними будівлями, вказаного у свідоцтві про право особистої власності на будівлю с. Велика Данилівка 18 жовтня 1957 року виконкому Велико-Данилівської селищної ради, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , виправленого без застережень на НОМЕР_10, яке дійсно належить ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловому будинку з надвірними будівлями у АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 75,4 кв.м., жилою площею 44,7 кв.м. по АДРЕСА_10 .

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) Харківська міська рада (61200, м. Харків, м-н Конституції, 7)

Суддя: