РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Великогеївської сільської ради Ужгородського району про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Великогеївської сільської ради Ужгородського району про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Огрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що на випадок своєї смерті мати позивача - ОСОБА_2 залишила заповіт, який 15.10.2010 року зареєстрований в реєстрі за № 107 та посвідчений секретарем Великогеєвецької сільської ради, в якому у рівних долях заповіла все майно синам - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, однак в передбачений законом строк спадкоємцями строк спадщина позивачем прийнята не була з тих підстав, що позивач на день смерті матері постійно проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважав, що він є таким, що фактично прийняв спадщину за померлою матір`ю. Факт спільного проживання ОСОБА_1 з матерію відображений у регулярному ремонті та прибиранні будинку, прибиранні земельної ділянки, на якій він розміщений, в її обробленні та оплаті комунальних послуг. Позивач вказує на те, що він звернувся до нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори 18.02.2019 року щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Однак позивачу була надана письмова відповідь за № 129/01-16 від 18.02.2019 року, згідно якої йому необхідно звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки факт спільного проживання із спадкодавцем є непідтвердженим, а ОСОБА_1 у передбачений законом шестимісячний строк не подав заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та визначити додатковий позивачу строк для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в останнє судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Сюч П.Ф. в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд провести розгляд даної справи за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2006 року, виконкомом Великогеївської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 24 та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.08.2015 року, виконавчим комітетом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №09.

Суд констатує, що ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача випадок своєї смерті, заповіла усе своє майно у рівних долях синам - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заповіту від 15.10.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 107 та посвідченого секретарем Великогеєвецької сільської ради.

З оглянутих копій заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 04.10.2019 року, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що останні заявляють про свою відмову від прийняття спадщини на користь їх брата - ОСОБА_1 .

Факт відмови ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від спадщини за померлою матір`ю також підтверджується нотаріально завіреними приватним нотаріусом Єгер Н.Д. заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в яких останні підтверджують факт не прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які являлись їхніми батьками, оскільки не проживали разом із померлими на день їх смерті та із заявами про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори чи нотаріуса не звертались. Також зазначили, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є їх рідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та жодних заперечень щодо цього не мають.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом норм ст.ст. 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання позивачаа зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори 18.02.2019 року щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Однак, позивачу було роз`яснено про необхідність звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки факт спільного проживання із спадкодавцем є непідтвердженим, а ОСОБА_1 у передбачений законом шестимісячний строк не подав заяви про прийняття спадщини, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа № 129/01-16від 118.02.2019 року, виданого державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Броді К.С.

Також, копією листа Ужгородської районної державної нотаріальної контори від 18.02.2019 року за № 130/01-16, повідомлено ОСОБА_1 що згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1932 року народження, відсутня, в підтвердження чого додано копію Витягу зі Спадкового реєстру від 18.02.2019 року за № 55163323.

З наявної в матеріалах справи копії паспорту позивача ОСОБА_1 вбачається, що місцем реєстрації позивача із 15.08.2002 року є адреса АДРЕСА_2 .

Однак, з наявної в матеріалах справи Довідки № 507/02-28 від 08.10.2019 року, виданої Великогеєвецькою сільською радою Ужгородського району вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею проживав її син ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем ОСОБА_1 підтверджений факт проживання із померлою матір`ю ОСОБА_2 станом на день її смерті.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Суд констатує, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини. Однак, в той же час суд вважає поважними причини такого пропуску з тих підстав, що ОСОБА_1 на день смерті матері постійно проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважав, що він є таким, що фактично прийняв спадщину за померлою матір`ю.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на встановлені судом дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в підтвердження викладених ним обставин обгрунтування даного позову, є належними, достовірними, допустимими, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великогеївської сільської ради Ужгородського району про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав на день смерті разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що перебіг додаткового строку починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко