Провадження № 2/537/301/2020
Справа № 524/8464/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, -
До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, для розгляду на підставі ухвали від 11 грудня 2019 року.
Згідно змісту позову, ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 2 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, а також грошові кошти в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2 500 грн. 00 коп., та судові витрати.
Окрім того, позивач зазначає, що протягом тривалого часу у зв`язку із пошкодженням його автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що позивач тривалий час зазнав переживань, оскільки суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого автомобіля, та це призвело до виникнення пригніченого стану. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінив у 2 500 грн. 00 коп., та ця сума враховує в себе негативні наслідки у виді порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані з дорожньо - транспортною пригодою.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пасюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі пояснень сторони позивача та письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Пасюк В.В., ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право особи на звернення в порядку, встановленому цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2019 року по вулиці Першотравневій в місті Кременчуці сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів Audi 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та ЗАЗ 110206-35, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що вбачається із повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 26 квітня 2019 року.
Транспортний засіб ЗАЗ 110206-35, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Того ж дня учасниками дорожньо - транспортної пригоди було складено спільну заяву/повідомлення про настання дорожньо - транспортної пригоди на адресу ПрАТ «СК «Глобал Гарант», де застрахована цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу Audi 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 згідно ОСЦПВВНТЗ №АО/3424532 від 05 квітня 2019 року, таза змістом якого останній визнав свою вину у настанні дорожньо - транспортної пригоди.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» №№ 3045-VI від 17 лютого 2011 року було запроваджено механізм спрощеного оформлення страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) та повідомлення про його настання.
Згідно пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Таким чином, учасниками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну на вимогу положень зазначених вище норм чинного законодавства, та вина відповідача ОСОБА_2 у настанні події дорожньо - транспортної пригоди доведена в повному обсязі.
Вказаною дорожньо-транспортною пригодою позивачу ОСОБА_1 було нанесено матеріальних збитків внаслідок пошкодження його автомобіля, внаслідок чого позивач звернувся до ПрАТ «СК «Глобал Гарант», де застрахована цивільно - правова відповідальність власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 , із заявою про виплату страхового відшкодування, та на основі оцінки збитку потерпілого автомобіля та за вирахуванням розміру франшизи, передбаченої умовами договору страхування, в розмірі 2 000 грн. 00 коп., потерпілому відшкодовано збиток в розмірі 1 953 грн. 24 коп.
Згідно звіту №72-05-19 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля ЗАЗ 110206 - 35, державний номер НОМЕР_2 , складеного СОД ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників після дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 26 квітня 2019 року, складає 3 953 грн. 24 коп.
Згідно частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівський порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та для інших осіб.
Згідно із положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну
За викладених вище обставин, встановлених в судовому засіданні, оскільки позивачу фактично відшкодовано суму завданих йому матеріальних збитків лише частково, з урахуванням умов договору цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів особи, з вини якої сталася дорожньо - транспортна пригода, та на підставі зазначених вище норм чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сума шкоди в розмірі 2 000 грн. 00 коп., тобто сума франшизи, передбачена умовами полісу №АО/3424532 обов`язкового страхування цивільно - проавової відповідальності власника наземних транспортних засобів.
Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 1167, 1172 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно вказаної Постанови, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду лише у випадку доведеності її вини та коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, іншими нормативними актами, які встановлюють відповідальність за заподіяння такої шкоди.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, яка завдана йому в результаті винних дій відповідача, від яких він отримав матеріальні збитки внаслідок пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, які йому в повному обсязі не відшкодовані, у зв`язку із чим було порушено його звичайний спосіб життя, та з урахуванням обсягу понесених моральних страждань, оцінив завдану йому моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. 00 коп.
Приймаючи до уваги вищезазначені принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, із врахуванням характеру завданої шкоди позивачу, обсяг та глибину моральних страждань, які він переніс, суд вважає, що заявлена останнім сума відшкодування моральної шкоди співмірна із обсягом понесених ним немайнових втрат, у зв`язку із чим з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення сума в розмірі 2 500 грн. 00 коп.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, то з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним судового збору при подачі позову до суду в розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись статтями 4, 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 15, 22, 1167, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року , суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп.
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 500 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : Д.О. Зоріна