Справа №345/3630/20
Провадження № 2/345/1217/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23.12.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження, з 3000 грн. на 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів у новій визначеній сумі розпочати з вступу рішення в законну силу.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі перебував у шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2009. Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та перебуває на утриманні відповідачки. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2020 присуджено стягувати з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн. до досягнення нею повноліття. Окрім цього, позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , від якого народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час матеріальний та сімейний стан позивача змінився, спершу він мав постійне місце праці і стабільний дохід, який надавав йому можливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, однак у зв`язку з запровадженням карантину був змушений звільнитися з роботи, оскільки заробітна плата зменшилась і йому не вистачало доходу. Після чого він працював на сезонних роботах за кордоном. Після повернення та працевлаштування на іншу роботу з меншою заробітною платою він сплачувати визначену судом суму аліментів не може. Оскільки добровільно з відповідачем дане питання вирішити неможливо, то він змушений звернутися до суду з даним позовом в якому просить суд зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження, з 3000 грн. до 1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і стягувати до її повноліття.

Позивач до судового засідання подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.35). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за участю сторін в порядку загального провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

Ухвалою суду від 26.11.2020 підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

10.12.2020 позивач подав письмову заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позов підтримав. При винесенні рішення просить суд врахувати його теперішній дохід, на підтвердження чого долучив довідку про місце праці та його розмір заробітної плати (а.с.37, 39). Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи (а.с.37, 38).

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2009 (а.с.8-9).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2007 (а.с.7).

На підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2020, видано виконавчий лист № 345/446/20, яким з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження, у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.02.2020, а у відповідності до постанови ДВС про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2020 року виконавчий лист пред`явлено до виконання (а.с. 8-9, 10-11).

Окрім цього, позивач 21.08.2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.08.2019 (а.с.13), від якого народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.04.2020 (а.с.14).

На даний час позивач працює на ДП «Спецзалізобетон» ВАТ «Івано-Франківськцемент» з 01.12.2020 на посаді оператора пульта керування устаткування залізобетонних виробів, про що свідчить довідка №1170 від 10.12.2020, видана ВАТ «Івано-Франківськцемент» (а.с.37) і його розмір доходу за грудень 2020 становить 10962,74 грн., що свідчить довідка за №1261 від 22.12.2020 (а.с.39).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 2007 року народження.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивача, висловлену в його позовній заяві та підтриману ним у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Судом встановлено, що з часу винесення судом рішення у позивач уклав шлюб, від якого у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина. Окрім цього, на даний час ОСОБА_6 влаштувався працювати на іншу роботу з 01.12.2020 і його дохід в місяць становить близько 11000 грн.

Отже, суд вбачає зміну матеріального та сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем та сімейним станом на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 років до 18 років : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тобто, з 1 грудня 2020 року розмір аліментів на дитину від 6 років до 18 років не може бути нижчим, ніж 1197 гривень на місяць.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального та сімейного стану у позивача, як платника аліментів, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Однак зменшення розміру аліментів з 3000 грн. на 1500 грн. не відповідає нормам матеріального права, оскільки позивач на даний час працевлаштувався і розмір його заробітної плати є достатнім, а тому, на думку суду, розмір стягуваних аліментів слід зменшити до 2400 грн., тобто до мінімального рекомендованого розміру аліментів, і це буде розумним та справедливим балансом щодо захисту прав дитини в даному випадку.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.4,12,13,19,76-80,206,259, 268,263-265, 273, 354, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2020 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000,00 гривень до 2400,00 (двох тисяч чотириста) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття доньки.

Стягнення аліментів у зменшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист №345/446/20 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відкликати.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , оператор пульта керування ДП "Спецзалізобетон" ВАТ "Івано-Франківськцемент".

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Cуддя :