19.10.2020
Справа № 642/4756/20
Провадження № 2/642/1468/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», ПАТ «Комерційний банк «Надра», треті особи: державний нотаріус Богодухівської нотаріальної контори Харківської області Руденко Вікторія Олександрівна, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації, про звернення стягнення на нерухоме майно та скасування записів про іпотеку,

встановив:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позовну заяву залишено без руху з підстав не сплати позивачем судового збору, не наданням суду звіту про оцінку спірного майна на підтвердження підсудності справи Ленінському районному суду м.Харкова, враховуючи, що спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, крім того, позовна заява не містить переліку додатків до неї, не містить документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також не надано копії позову з додатками відповідно кількості всіх учасників справи.

Ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 29.09.2020.

В частині сплати судового збору ухвала суду від 21.09.2020 підлягала оскарженню протягом 15-денного строку.

Станом на 19.10.2020 недоліки позовної заяви позивачем не усунуті, до суду не надано жодних документів на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, ухвала в частині сплати судового збору в апеляційному порядку не оскаржувалась, позивач не цікавиться станом поданої нею позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.81 №R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики ЄСПЛ вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

При цьому, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Згідно ст. 185 ч. 3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що позивач не виконав вимоги, визначені ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, не сплатив судовий збір, а тому позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.7ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», ПАТ «Комерційний банк «Надра», треті особи: державний нотаріус Богодухівської нотаріальної контори Харківської області Руденко Вікторія Олександрівна, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації, про звернення стягнення на нерухоме майно та скасування записів про іпотеку - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, у разі припинення існування обставин, які стали причиною його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя