Справа №751/5093/20
Провадження №2/751/1020/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

06.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 3% річних за несвоєчасну виплату в сумі 2 246 грн. 03 коп. та розмір інфляційних втрат в розмірі 1 343 грн. 57 коп., моральної шкоди в сумі 3 000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи вимоги наступним, ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту на посаді начальника квартирно-експлуатаційної служби. Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 09.01.2019 року № 1 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за п. «А» частини п`ятої (у зв`язку із закінченням строку контракту) з правом носіння військової форми одягу і відповідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2019 року № 58 виключений із списків особового складу частини з 01.03.2019 року та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМВК, міста Чернігова. Вказано, що відповідачем на виконання судових рішень не своєчасно була виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2018 та 2019 та компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки та за 2019 рік. Так, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу не своєчасно були виплачені вказані грошові виплати. Вважає, що на правовідносини, які виникли між сторонами поширюються вимоги частини другої статті 625 ЦК України. Також, несвоєчасна виплата спричинила йому моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, спричинених протиправними діями відповідача. Крім того, він змушений був докладати додаткових зусиль для відновлення його порушених прав шляхом звернення до суду. На підставі викладеного, змушений звернути до суду за захистом своїх порушених прав.

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами.

22.09.2020 року від командира військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 36-55)

24.09.2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 56-57)

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту на посаді начальника квартирно-експлуатаційної служби. (а.с. 28)

Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 09.01.2019 року № 1 позивач був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за п. «А» частини п`ятої (у зв`язку із закінченням строку контракту) з правом носіння військової форми одягу і відповідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2019 року № 58 виключений із списків особового складу частини з 01.03.2019 року та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМВК, міста Чернігова. (а.с. 7-8)

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року по справі № 620/910/19 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік у розмірі 13764,10 грн. та за 2019 рік у розмірі 18158,50 грн., всього на загальну суму - 31922 грн. 60 коп. (а.с. 20-25)

17.01.2020 року позивачу була виплачена призначена сума в розмірі 31 922 грн. 60 коп.

Крім того, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2020 року по справі № 620/1563/19, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.03.2019. (а.с. 18-19)

23.01.2020 року позивачу була виплачена призначена сума в розмірі 33 892 грн. 12 коп.

Також, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року по справі № 620/2427/19, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.03.2019. (а.с. 15-17)

17.01.2020 позивачу була виплачена призначена сума в розмірі 8 473 грн. 03 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з факту виплати відповідних грошових сум на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України та Верховного Суду від 06.07. 2016 р. №6-1946 цс15, від 21.11.2018 р. у справі №750/5104/17, від 19.06.2019 №646/14523/15-ц

З урахуванням викладеного, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем за прострочення нарахування і виплати відповідних грошових сум.

Грошове зобов`язання виникло на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року.

Так, період прострочення виплати одноразової грошової допомоги становить з 23 липня 2019 року (день ухвалення судового рішення) по 17 січня 2020 року (фактичне виконання рішення суду). Отже, сума трьох процентів річних складає 467 гривні 03 копійок, а індекс інфляційних збитків становить 446 грн. 91 коп., що частково узгоджується з розрахунком відповідача, який суд бере за основу для проведення відповідного розрахунку. (а.с. 50)

Також, грошове зобов`язання виникло на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2020 року.

Так, період прострочення виплати одноразової грошової допомоги становить з 03.01.2020 року (день ухвалення судового рішення) по 23.01.2020 року (фактичне виконання рішення суду). Отже, сума трьох процентів річних складає 58 грн 34 коп, а індекс інфляційних збитків становить 0,00 грн., що узгоджується з розрахунком відповідача, який суд бере за основу для проведення відповідного розрахунку. (а.с. 52)

Крім того, грошове зобов`язання виникло на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року.

Так, період прострочення виплати одноразової грошової допомоги становить з 05.12.2020 року (день ухвалення судового рішення) по 17.01.2020 року (фактичне виконання рішення суду). Отже, сума трьох процентів річних складає 30 грн 61 коп, а індекс інфляційних збитків становить 25 грн. 42 коп., що узгоджується з розрахунком відповідача, який суд бере за основу для проведення відповідного розрахунку. (а.с. 51)

Розрахунок позивача суд не бере до уваги, оскільки він частково містить величини, з яких проводився розрахунок, які не відповідають величинам, безпосередньо зазначеним у відповідному судовому рішенні, а початок періоду проведених розрахунків, обраховувався саме з дня звільнення позивача, а не з дня набрання законної сили судовими рішеннями, на підставі яких виникло грошове зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати матеріальної допомоги та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, яке виникло на підставі відповідних судових рішень, і у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України, а тому вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи, на підставі ст. 23 ЦК України, розмір моральної шкоди завданої позивачу, суд бере до уваги характер протиправних на неправомірних дій відповідача по відношенню до позивача, встановлений вищезгаданими судовими рішеннями, які створювали для останнього душевні хвилювання і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, шляхом ініціювання відповідних судових процесів для відновлення свого порушеного права, та з огляду на засади розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме: на користь позивача слід стягнути моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною невиплатою йому відповідних грошових коштів тривалий час, у розмірі 1200 грн.

Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 081 грн. 66 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , 3 % річних в сумі 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 98 коп., індекс інфляції в розмірі 472 (чотириста сімдесят дві) грн. 33 коп. та 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 081 (одна тисяча вісімдесят одна) грн. 66 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 09.10.2020 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач