Справа № 591/4706/20
Провадження № 2-ві/591/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Нємцева Віктора Андрійовича про відвід судді Севериновій А.С. у справі № 591/4706/20, провадження №2/591/2270/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун Олена Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетуй Олена Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун О.Є., про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун О.Є., про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів.

22 жовтня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Нємцева В.А. надійшла заява про відвід судді Севериновій А.С. у справі за зазначеною заявою, з мотивів того, що не зважаючи на невідповідність позовної заяви ОСОБА_2 вимогам ч. З ст. 175, ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, суддя Северинова А.С. 10 серпня 2020 року постановила ухвалу про відкриття загального позовного провадження у справі №591/4706/20, якою призначила підготовче судове засідання.

Зазначає, що невідповідність позовної заяви вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України полягає в наступному:

При обґрунтуванні вимог позовної заяви ОСОБА_2 посилається на те, що 25 липня 2020 року вона поштою направила ОСОБА_1 вимогу про повернення 1/3 частини з тих коштів, які ОСОБА_1 зняла з депозитних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у 2013 році, до цього ОСОБА_2 неодноразово телефонувала ОСОБА_1 , писала текстові повідомлення на телефон з вимогою повернути кошти, проте ні відповіді на вимоги, ні виплати коштів на користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 не здійснила.

Всупереч п. 5) ч. З ст. 175 ЦПК України у позовній заяві ОСОБА_2 не зазначається жоден доказ на підтвердження обставин звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогами про повернення коштів.

В порушення п. 8) ч. З ст. 175 ЦПК України позовна заява ОСОБА_2 не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, хоча до заяви додається клопотання про витребування доказів.

Крім того, стосовно доданих до позовної заяви в якості доказів копій заяв ОСОБА_1 на видачу готівки від 12 серпня 2013 року у позовній заяві міститься застереження про те, що оригінали цих письмових доказів у позивача відсутні. Проте, всупереч вимогам п. 8) ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вказується особа, у якої знаходяться оригінали заяв ОСОБА_1 на видачу готівки від 12 серпня 2013 року.

Як слідує зі змісту прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_5 заявлено дві позовних вимоги майнового характеру: про визнання права власності на грошові кошти у сумі 11 331,76 доларів США та про стягнення грошових коштів у сумі 11 331,76 доларів США, зважаючи на що та враховуючи приписи ст. 176 ЦПК України ціна позову становить 22 663,52 доларів США, що за курсом Національного Банку України на момент звернення до суду становило 627 321,70 грн.

Також при зверненні до суду із позовом у даній справі ОСОБА_2 мала сплатити судовий збір у сумі 6 273,22 грн., тоді як фактично нею сплачено 3 136,61 грн. За наведених вище обставин ОСОБА_2 не надано доказів сплати судового збору в установленому чинним законодавством розмірі.

Зазначені вище обставини були покладені в основу клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_2 з підстав, установлених у ч. 11 - ч. 13 ст. 187 ЦПК України встановлено, яке було подане до суду 07 вересня 2020 року.

Ухвалою від 22 вересня 2020 року по справі №591/4706/20 Зарічний районний суд міста Суми у складі головуючого судді Северинової А.С. зазначене вище клопотання представника відповідача залишене без задоволення.

Обґрунтовуючи таке своє рішення, суд зазначив, що, на його думку, позовна заява як позивача ОСОБА_2 , так і третьої особи ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, так як в ній викладено обставини, якими позивач та третя особа обґрунтовує свої вимоги та зазначено докази, що підтверджують вказані обставини. При цьому суд чомусь не вказав жодного з доказів, які ОСОБА_2 надала суду на підтвердження обставин її звернення до ОСОБА_1 з вимогами про повернення коштів та яких не помітив представник відповідача.

Також суд в ухвалі від 22 вересня 2020 року зазначив, що при подачі позовної заяви як позивачем, так і третьою особою було сплачено на належний рахунок та у повному обсязі судовий збір, так як позовні вимоги щодо визнання права власності та стягнення коштів стосуються однієї і тієї самої суми грошових коштів. При цьому суд в порушення вимог п. 3) ч. 1 ст. 260 ЦПК України не послався на жодну правову норму, на підставі якої дійшов до вказаного вище висновку.

27 серпня 2020 року ОСОБА_3 подав до суду позовну заяву про вступ у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору: про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів.

Відповідач ОСОБА_1 02 вересня 2020 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву третьої особи ОСОБА_3 , у якому просила суд позовну заяву повернути заявникові, оскільки предметом позову у даній справі є визнання права власності на грошові кошти в сумі 11 331,76 доларів США та стягнення з відповідачки вказаних коштів, тоді як позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на грошові кошти у сумі 1184,09 доларів США та стягнення вказаної суми з ОСОБА_1 знаходяться за межами матеріально-правових вимог первісного позову ОСОБА_2 , а задоволення позовних вимог ОСОБА_3 не призведе до виключення повністю або частково задоволення первісного позову.

Не зважаючи на наведені вище доводи відповідача суд своєю ухвалою від 07 вересня 2020 року по справі №591/4706/20 прийняв позовну заяву ОСОБА_3 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 та залучив його до участі у вказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Таке своє рішення суд обґрунтував тим, що позов ОСОБА_3 взаємопов`язаний з первісним позовом ОСОБА_2 , оскільки вони виникли з одних правовідносин щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_6 , тому їх спільний розгляд є доцільним.

Наведені у відзиві доводи відповідача на те, що позовна заява ОСОБА_3 стосується іншого предмета позову, ніж у даній справі суд не прийняв до уваги з огляду на те, що предметом спору у даній справі є грошові кошти, які входили до складу спадщини померлого ОСОБА_3 , якими відповідачка розпорядилась на власний розсуд.

При цьому суд не звернув уваги, що він вирішує питання не про об`єднання двох цивільних справ, а вирішує питання про прийняття до розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Тим самим суд в порушення вимог ч. 3 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України без будь-якого обґрунтування відступив від правового висновку, сформульованого у п. 5.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року по справі №916/3245/17, згідно з яким позовна заява третьої особи має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Посилаючись та те, що як представник позивача, так і представник відповідача у своїх доводах та запереченнях послалися на судові рішення, ухвалені у справі №591/2496/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом та стягнення грошових коштів, які оскаржені у касаційному порядку (Ухвала Верховного Суду про відкриття касаційного провадження від 30 вересня 2010 року), представник відповідача 19 жовтня 2020 року подав до Зарічного районного суду міста Суми клопотання, у якому із посиланням на п. 10) ч. 1 ст. 252 ЦПК України просив зупинити провадження по справі №591/4706/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку судових рішень по справі №591/2496/19, які ухвалені у подібних правовідносинах.

Зарічний районний суд міста Суми у складі головуючого судді Северинової А.С. у судовому засіданні 20 жовтня 2020 року за результатами розгляду вказаного вище клопотання постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача з огляду на те, що суд вважає, що у справі зібрані всі докази, які дозволяють встановити та надати правову оцінку обставинам, що є предметом судового розгляду.

З огляду на те, що суд у складі головуючого судді Северинової А.С. навіть не приступив до дослідження доказів по справі №591/4706/20, наведений в мотивувальній частині ухвали від 20 жовтня 2020 року висновок про те, що у справі зібрані всі докази, які дозволяють встановити та надати правову оцінку обставинам, що є предметом судового розгляду, є передчасним, таким, що викликає сумніви у його об`єктивності.

Кожна із наведених вище обставин окремо може бути розцінена, як незгода відповідача, його представника із ухваленими судом процесуальними рішеннями.

У той же час наведені вище обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про однобоке ставлення головуючого судді Северинової А.С. до розгляду та вирішення справи №591/4707/20 і викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності, що згідно з приписами п. 5) ч. 1 ст. 36 ЦПК України є підставою для відводу судді.

Сукупність наведених вище обставин, на думку заявника, дає підстави стверджувати, що головуючий суддя Северинова А.С. під час розгляду справи №591/4706/20 ухвалює окремі процесуальні рішення, які прямо суперечать чинному законодавству та правовим висновкам Верховного Суду, що викликає законні сумніви у її неупередженості, об`єктивності та спроможності ухвалити у цій справі законне, належним чином обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, заявив про відвід головуючого судді Северинової А.С. від участі у справі №591/4706/20 з підстав її упередженості та необ`єктивності.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Нємцева В.А. про відвід судді Северинової А.С. визнано необгрунтованою, ухвалено передати вирішення питання про відвід судді Северинової А.С. до іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

За вимогами ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Нємцева В.А. про відвід судді Севериновій А.С. суд вважає необхідним вирішити без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

В заяві від 22 жовтня 2020 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Нємцев В.А. зазначає, що не зважаючи на невідповідність позовної заяви ОСОБА_2 вимогам Цивільного процесуального кодексу У країни, суддя Северинова А.С. 10 серпня 2020 року постановила ухвалу про відкриття загального позовного провадження у справі №591/4706/20, якою призначила підготовче судове засідання.

Ухвалою від 22 вересня 2020 року по справі №591/4706/20 Зарічний районний суд міста Суми у складі головуючого судді Северинової А.С. клопотання представника відповідача залишене без задоволення.

Ухвалою від 07.09.2020 року по справі №591/4706/20 прийняв позовну заяву ОСОБА_3 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 та залучив його до участі у вказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

19 жовтня 2020 року представник відповідача подав до Зарічного районного суду міста Суми клопотання, у якому із посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України просив зупинити провадження по справі №591/4706/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку судових рішень по справі №591/2496/19, які ухвалені у подібних правовідносинах.

Зарічний районний суд міста Суми у складі головуючого судді Северинової А.С. у судовому засіданні 20 жовтня 2020 року за результатами розгляду вказаного вище клопотання постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача.

На думку представника відповідача адвоката Нємцева В.А. наведені вище обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про однобоке ставлення головуючого судді Северинової А.С. до розгляду та вирішення справи №591/4707/20 і викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначені в заяві про відвід обставини, які на думку заявника свідчать про упередженість судді, фактично зводяться до висловлення незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи, що не можна вважати підставою для сумнівів в об`єктивності чи неупередженості судді, оскільки є предметом професійної діяльності судді.

Такі заперечення на процесуальні дії судді та прийнятті процесуальні рішення під час судового розгляду учасник справи не позбавлений можливості зазначити у випадку оскарження остаточного судового рішення по справі в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином, під час розгляду заяви про відвід судді Севериновій А.С. не встановлено підстав, які б свідчили про її упереджене ставлення до справи чи учасників судового розгляду.

З огляду на вказане, заява про відвід судді Севериновій А.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Нємцева Віктора Андрійовича про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Севериновій А.С. у справі № 591/4706/20, провадження № 2/591/2270/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун Олена Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун Олена Євгенівна, про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко