Справа № 484/4396/18
Провадження № 2/484/56/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.,

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства "Олег" про визнання договору оренди землі недійсним

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ФГ"Олег", в якому позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір оренди землі від 14.06.2010року щодо оренди земельної ділянки площею 0,1100 га, кадастровий номер :03:000:1196, вказуючи, що позивач такий договір не підписував.

Ухвалою від 28.09.2018р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті, призначене підготовче засідання на 26.10.2018р.

Ухвалою суду від 26.10.2018р. за клопотанням представника позивача витребувані з фермерського господарства "Олег" та з відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області оригінали договору оренди землі, укладеного 14.06.2010р. між ОСОБА_1 та фермерським господарством "Олег", зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 23.12.2011р. за реєстраційним номером 00304. У підготовчому засіданні оголошена перерва до 08:11.2018р.

Ухвалою суду від 08.11.2018р. за клопотанням представника позивача призначена у справі судово-почеркознавча експертиза для з`ясування питань щодо підписання позивачем спірного договору оренди. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

Ухвалою від 01.04.2019р. провадженні у справі поновлено та підготовче засідання призначене на 03.05.2019р.

03.05.2019р. підготовче провадження відкладене на 21.05.2019р. за клопотанням представника позивача.

11.06.2019р. надійшла від представника позивача заява про застосування строку позовної давності, в якій зазначено, що позивач отримав примірник спірного договору оренди ще 16.02.2012р., однак до суду з позовом звернувся лише у 2018 році.

21.05.2019р. у підготовчому засіданні оголошено перерву для виклику позивача для дачі особистих пояснень на 11.06.2019р.

11.06.2019р. за клопотанням представника позивача витребуваний у відповідача оригінал розписки, відповідно до тексту якої ОСОБА_1 16.02.2012р. отримав оригінал примірника договору оренди землі від 14.06.2010р., у підготовчому засіданні оголошена перерва до 09.07.2019р.

09.07.2019р. за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладене на 22.07.2019р.

22.07.2019р. оголошена перерва до 23.07.2010р. за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 23.07.2019р. призначена у справі судова технічна експертиза матеріалів документа, для з`ясування питань щодо часу виготовлення розписка від імені ОСОБА_1 про отримання оригіналу примірника договору та рукописного тексту в ній. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

17.02.2020р. провадженні у справі поновлено, оскільки матеріали справи надійшли до суду без проведення експертизи. Підготовче засідання призначене на 26.02.2020р.

26.02.2020р. підготовче засідання відкладене через неявку учасників процесу.

28.02.2020р. ухвалою суду витребувані у відповідача додаткові матеріали для проведення судової технічної експертизи матеріалів документа. Підготовче засідання відкладене на 07.04.2020р.

Підготовче засідання з 07.04.2020р. за клопотанням учасників процесу відкладене на 27.04.2020р., з 27.04.2020р. - на 25.05.2020р.

Ухвалою суду від 25.05.2020р. призначена у справі судова технічна експертиза матеріалів документа, для з`ясування питань щодо часу виготовлення розписка від імені ОСОБА_1 про отримання оригіналу примірника договору та рукописного тексту в ній. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

14.09.2020р. провадження у справі поновлено на підставі клопотання експерта для надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Підготовче засідання призначене на 28.09.2020р.

28.09.2020р. за клопотанням представника позивача відкладне підготовче засідання.

12.10.2020р. підготовче засідання закрите та справа призначена до судового розгляду на 26.10.2020р.

На судове засідання позивач не з`явився, його представник надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та позивача, позов задовольнити.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без його участі та відмовити в задоволенні позову.

Оскільки учасники справи на засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,11га, яка призначена для ведення товарного сільського-господарського виробництва та розташована на території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер :03:000:1196.

Згідно договору оренди землі від 14 червня 2010р., вказана земельна ділянка перебуває в оренді відповідача.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 25 березня 2019р. №18-1115/19-101 підпис в графі "орендодавець" у договорі оренди землі, укладеного 14.06.2010р. від імені ОСОБА_1 як орендодавця та ФГ «Олег», зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 23.12.2011р. за реєстровим №00304, у двох примірниках договору, виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою без наслідування почерку, підпису.

Згідно частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно частини другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зробленоий висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Отже, судом встановлено, що позивач договір оренди землі не підписував, відповідно, істотні умови цього договору не погоджував, отже у ОСОБА_1 було відсутнє волевиявлення на укладення спірного договору.

Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Враховуючи наведене, спірний договір оренди землі є неукладеним, тому у задоволенні позову слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

При цьому, за наявності для того підстав позивач не позбавлений права заявити вимогу про усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц.

З урахуванням наведеного питання щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з таким позовом судом не досліджувалось.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до фермерського господарства "Олег" про визнання недійсним договору оренди землі від 14.06.2010 року щодо оренди земельної ділянки площею 0,1100 га, кадастровий номер :03:000:1196, відмовити.

Місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідача: с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20877225.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя Н.А.Медведєва