Справа № 562/1105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

з участю секретаря Солдатової О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненська міська рада про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

В поданій до суду заяві позивач просить визначити місце проживання його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який 02.04.2015. було розірвано. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір`ю. На сьогоднішній день відповідачка не може забезпечити належні умови життя та розвитку дочки, негативно характеризується за місцем проживання. Він приводить і забирає дитину з навчального закладу, відвідує батьківські збори та свята дитини, знає весь розпорядок дня дитини. На даний час дитина проживає з ним та перебуває на повному його утриманні, почувається комфортно у його сім`ї. Він працює у ФОП " ОСОБА_4 " на посаді слюсаря з механоскладальних робіт, має житловий будинок з надвірними будівлями, по місцю роботи характеризується позитивно. Враховуючи наведене вище та в інтересах дитини вважає за доцільне визначити її місце проживання з ним.

Позивач та його представник у поданих до суду заявах позовні вимоги підтримали в повному обсязі, настоюють на їх задоволенні, просять справу розглянути без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, заяву про перенесення розгляду справи та розгляд справи без її участі не подала, відзив на позов не подала.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис за №1282.

Від шлюбі сторони мають дитину: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано та позивачу ОСОБА_1 в частині задоволення позову про визначення місця проживання дочки з ним було відмовлено і дочка залишилася проживати з матір`ю.

Проте, як вбачається з матеріалів справи на даний неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який приводить і забирає дитину з навчального закладу, відвідує батьківські збори та свята дитини, утримує її та займається її вихованням.

Позивач працює в ФОП ОСОБА_4 на посаді слюсаря з механоскладальних робіт та отримує постійний дохід, має житловий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики з місця роботи позивач зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, трудову дисципліну не порушував.

Відповідачка на даний проживає окремо, вихованням та розвитком дочки не займається, не приймає участі у її утриманні. Вона не може забезпечити належні умови життя та розвитку дочки.

При розгляді органом опіки та піклування питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 надала службі у справах дітей Дубровицької райдержадміністрації пояснення, в якому вказала, що на її думку на даний час дитині буде краще проживати з батьком ОСОБА_1 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.08.2020 року за місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 вбачається, що вона проживає в будинку своїх батьків. В даному будинку також проживають інші члени її родини, всього 9 чоловік. Згідно даного акту вбачається також, що члени сім`ї відповідачки ОСОБА_2 вважають, що її дочці на даний час краще проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.06.2020 року вбачається, що за місцем проживання позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 створені хороші умови для проживання та розвитку дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рівненської міської ради №08-945 від 25.08.2020 доцільно визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 3 ст. 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житі я та праці.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом викладеного в ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ч. 3 статті 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки це відповідає її інтересам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 280-284 ЦПК України, на підставі ст.ст. . 19, 141, 150, 151, 155, 160, 161 СКУкраїни, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненська міська рада про визначення місця проживання дитини задовільнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 20.04.2010 р.) разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, 28.02.2005 р.; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя