ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/2124/18
Номер провадження: 22-ц/819/1414/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 жовтня 2020 року м. Херсон

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 лютого 2019 року позов було задоволено, з відповідача на користь позивача було стягнуто у відшкодування майнової шкоди 37676 грн та судові витрати - 9 782,93грн, а всього - 47458,93грн.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 , діючою від імені відповідача, подана 01 вересня 2020 року апеляційна скарга. При цьому скаржник просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення, мотивуючи своє прохання наступним. Відповідно до даних ЄДРСР повний текст рішення було оприлюднено лише 10.07.2019 року, з матеріалами справи та повним текстом рішення ОСОБА_2 був ознайомлений лише 25.08.2020 року. З 28.01.2019 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у центральній міській лікарні м. Нова Каховка. Стан його здоров`я на протязі січня 2019р - вересня 2020 року не покращується, він дуже часто не усвідомлює своїх дій та не пам`ятає обставин, які відбуваються у його житті. ОСОБА_2 мешкає у с-щі Сокирки Каховського району Херсонської області. До м. Каховка, де розташований суд, від місця його проживання значна відстань, протягом березня-травня 2020 року у зв`язку із запровадженим карантином транспортне сполучення було відсутнє.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 08.09.2020 року апеляційну скаргу на підставі положень ст.ст.185, 354, 357 і 358 ЦПК України було залишено без руху через неповажність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення. Зокрема, судом було зазначено: "… важливим є питання про поновлення цього строку в період з дати складення повного рішення (встановлено, що нею є 07.07.2019 року) до введення карантину (12.03.2020 року)", а також зазначено: "Якщо виходити з дати складення повного судового рішення 07.07.2019 року, то апеляційна скарга мала б бути подана протягом 30 днів з цієї дати, а саме до вівторка, 06 серпня 2019 року включно. Однак вона подана лише 01 вересня 2020 року. Скаржник вказує, що з вказаним рішенням та матеріалами справи ОСОБА_2 ознайомився 25.08.2020 року. Однак, ним не надано належних доказів на підтвердження неможливості ознайомлення з оскаржуваним рішенням та отримання його копії раніше, а саме починаючи з дати його складення (07.07.2019 року). Адже, як вказує ЄСПЛ, у випадку ухвалення судового рішення за відсутності сторін останні в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Наразі ж рішення було ухвалено у присутності ОСОБА_2 , тому він знав про нього і повинен був, якщо мав бажання на його оскарження, своєчасно подати заяву про вручення йому його копії".

24.09.2020 року до Херсонського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , діючої від імені ОСОБА_2 , "Про усунення недоліків апеляційної скарги". У вказаній заяві нею було вказано, що стан здоров`я ОСОБА_2 на протязі січня 2019 року - вересня 2020 року не покращується, дуже часто він не усвідомлює своїх дій та не пам`ятає обставин, які відбуваються у його житті. З 2009 року йому під час електроенцефалографічного обстеження (додано результат обстеження від 13.02.2009р) було поставлено діагноз епілепсія. Під час вказаного обстеження виявлено значні загальномозкові зміни біоелектричної активності представлені: переважанням явищ роздратування, виражених загостреної повільної та гострою активністю. Також було вказано, що на протязі останніх 10 років він постійно приймає ліки, які зменшують явища роздратування. Також було зазначено, що у січні 2019 року у ОСОБА_2 відбувся крововилив у мозок, з 28 січня 2019 року він перебуває на обліку в Центральній міській лікарні м. Нова Каховка з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, кризове течіння залишкові явища порушення мозкового кровообігу (додано довідку про стан здоров`я та витяг з амбулаторної картки). Також було зроблено посилання на наказ МОЗ від 14.02.2002 року №54 "Про затвердження класифікації захворювань органів системи кровообігу" і зазначено випадки встановлення діагнозу гіпертонічної хвороби ІІІ ст.

Зазначено таке: Діагноз гіпертонічної хвороби III ст. за наявності інфаркту міокарда, інсульту чи інших ознак III стадії слід встановлювати лише у тих випадках, коли ці серцево-судинні ускладнення виникають на фоні тривало існуючої гіпертонічної хвороби, що підтверджується наявністю об`єктивних ознак гіпертензивного ураження органів-мішеней (гіпертрофія лівого шлуночка, генералізоване звуження артерій сітківки тощо). Гіпертензивна енцефалопатія (критерій III стадії) може бути гострою та хронічною. Гостра гіпертензивна енцефалопатія розвивається раптово, частіше на тлі злоякісної артеріальної гіпертензії з підвищенням АТ до 230-250/130-150 мм рт.ст і більше, супроводжується різким головним болем, нудотою, блюванням, змінами на очному дні, психомоторним збудженням, епілептиформними нападами та іншими неврологічними симптомами. Вони зумовлені дифузним порушенням мозкового кровообігу, нейронального метаболізму, розвитком набряку головного мозку.

Своєю ухвалою від 25 вересня 2020 року Херсонський апеляційний суд ухвалив:

--- клопотання ОСОБА_1 , діючої від імені ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження залишити без задоволення;

--- продовжити ОСОБА_2 строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подачі заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, з посиланням на номер справи №22-ц/819/1414/20.

Зокрема, судом, який послався на ч.2 ст.127 ЦПК України, було зазначено:

"Аналіз зазначеного наразі не дає підстави для того, щоб зробити висновок про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 лютого 2019 року, адже скаржником надано лише документи про проходження електроенцефалографічного обстеження ще у 2009 році та довідку про стан здоров`я від 01.09.2020р, відповідно до якої ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря кардіолога вказаної лікарні з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, кризове течіння залишкові явища, порушення мозкового кровообігу 21.01.2019. Витяг з амбулаторної картки ОСОБА_2 містить лише запис від 07.07.2019 року, однак текст прочитати неможливо.

Сама вказана хвороба, як вбачається, не перешкоджає ОСОБА_2 вести відносно нормальний ритм життя, працювати, брати участь у судових засіданнях. Скаржником не було звернуто увагу на те та не надано пояснення тому, що ж саме змінилося влітку 2020 року, коли ОСОБА_2 зміг ознайомитися з оскаржуваним рішенням і вирішив його оскаржити. Як зазначено у скарзі, з матеріалами справи та повним текстом рішення ОСОБА_2 був ознайомлений лише 25.08.2020 року. Необхідна відповідь на те, чому це саме (ознайомитися з рішенням, отримати його копію та оскаржити його) він чи його представник ОСОБА_5 , який брав участь у справі у суді першої інстанції і був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, не змогли зробити раніше, а саме з часу ухвалення рішення чи з часу складення повного рішення - з 07.07.2019 року (коли було надіслано судом до ЄДРСР) і до введення у країні карантину. Адже справа є малозначною і довіреність від 01.11.2018 року (а.с.87-88), яка дійсна до 01.01.2021 року, надавала представнику усі повноваження, надані позивачу й відповідачу, в усіх судових установах, в тому числі в апеляційних та касаційних судах, зокрема оскарження рішення.

Як вже зазначалось в ухвалі про залишення скарги без руху, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; однією із підстав поновлення строку на оскарження судового рішення може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин наразі відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження".

Копію вказаної ухвали від 25.09.2020 року скаржнику ОСОБА_2 було вручено 02.10.2020 року, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Це також підтверджується й даними поштових відправлень інтернет-сайту Укрпошти.

Однак, до цього часу стороною відповідача не подано до Херсонського апеляційного суду заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до положень ст.354 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, а на ухвалу суду - протягом 15 днів з дня його (її) проголошення (абз.1 ч.1); якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз.2 ч.1); учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2); строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу (ч.3).

За положеннями ст.357 ЦПК України: апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.3); якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У справі встановлено, що вступна та резолютивна частина оскаржуваного рішення ухвалена у присутності учасників справи, зокрема у присутності представника відповідача ОСОБА_5 , дані про дату виготовлення повного тексту рішення відсутні, відповідно до даних ЄДРСР повний текст рішення було оприлюднено 10.07.2019 року, з матеріалами справи та повним текстом рішення ОСОБА_2 був ознайомлений 25.08.2020 року (а.с.132).

З урахуванням зазначених положень ст.ст.354, 357, 358 ЦПК України слід дійти висновку, що апеляційна скарга подана після закінчення 30-денного строку, установленого ч.1 ст.354 ЦПК України, оскільки можна вважати, за відсутності доказів іншого, що повне рішення було складено 07.07.2019 року (коли було надіслано судом до ЄДРСР). Крім того, вона подана після спливу 1 року з дня складення повного тексту судового рішення.

Тоді актуальним є питання наявності чи відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; однією із підстав поновлення строку на оскарження судового рішення може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З 12 березня 2020 року у країні встановлено карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року, пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України було викладено в такій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення".

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві й перехідні положення вказаного Закону було зазначено таке: "Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом".

Отже, вважається, що 06.08.2020 року закінчився процесуальний строк на апеляційне оскарження і скаржник має право ставити питання про його поновлення, що ним і зроблено.

Однак важливим є питання (і про це апеляційним судом було зазначено в ухвалі про залишення скарги без руху) про поновлення цього строку в період з дати складення повного рішення (встановлено, що нею є 07.07.2019 року) до введення карантину (12.03.2020 року).

Як вже було зазначено апеляційним судом в ухвалі від 08.09.2020 року про залишення скарги без руху, перебування особи на диспансерному обліку лікаря кардіолога без надання доказів конкретного діагнозу та із зазначенням проходження відповідного лікування не може підтверджувати неможливість подання апеляційної скарги протягом такого тривалого часу (з 07.07.2019 року до 12 березня 2020 року). Також не підтверджується належними й допустимими доказами й посилання скаржника на те, що ОСОБА_2 дуже часто не усвідомлює своїх дій та не пам`ятає обставин, які відбуваються у його житті.

Скаржником не було надано пояснення тому, що ж саме змінилося влітку 2020 року, коли ОСОБА_2 зміг ознайомитися з оскаржуваним рішенням і вирішив його оскаржити. Як зазначено у скарзі, з матеріалами справи та повним текстом рішення ОСОБА_2 був ознайомлений лише 25.08.2020 року. Відповіді на те, чому це саме (ознайомитися з рішенням, отримати його копію та оскаржити його) він чи його представник ОСОБА_5 не змогли зробити раніше, а саме з часу ухвалення рішення чи з часу складення повного рішення - з 07.07.2019 року (коли було надіслано судом до ЄДРСР) і до введення у країні карантину сторона скаржника не надала. А саме на це указував апеляційний суд у своїй ухвалі від 25.09.2020 року.

Вважаю, що вказані представником відповідача підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є неповажними, адже ним не наведено жодних доказів на підтвердження поважності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Таким чином, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, зазначені скаржником у клопотанні, відсутні.

За таких обставин задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може призвести до того, що інша сторона може мати обґрунтовані сумніви у безсторонності та неупередженості суду.

Конструкція ст.357 ЦПК України передбачає можливість для скаржника надання інших підстав для поновлення строку у випадку, якщо вказані ним підстави визнані неповажними. І скаржник мав би відповідально віднестись до викладення інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

Однак цього ним не зроблено, вказані ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними.

Крім того, слід зазначити й таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 2-24/10 (провадження № 61-7640св18).

За таких обставин, слід дійти висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки причини пропуску строку є неповажними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, спростовуються матеріалами справи та порушують принцип res judicata.

З урахуванням наведеного, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст.354, 357, 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику. Іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В. Майданік