Ухвала

27 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 592/18902/19

провадження № 61-13426ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, приведення касаційної скарги у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України, надання доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

У жовтні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 24 вересня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки заявником усунуто частково.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1), крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

В уточненій касаційній скарзі заявник в якості підстави касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, однак не зазначає відповідну постанову Верховного Суду, тому ці посилання не є підставами касаційного оскарження в розумінні положень частини другої статті 389 ЦПК України.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 24 вересня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху заявниками не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 26 березня 2020 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара