УХВАЛА

16 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 464/1078/15

провадження № 61-14991ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» (далі - ТОВ «Патронат-Плюс») про стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом до ТОВ «Патронат-Плюс», в якому, посилаючись на частину дев`яту статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з останнього 237 750 грн неустойки.

В обґрунтування позову зазначав, що 03 червня 2008 року придбав у ТОВ «Патронат-Плюс» гідроцикл марки «Yamaha Cruiser VХ», який у період гарантійного строку перестав працювати.

Вказував на те, що він 29 серпня 2008 року звернувся до відповідача та повідомив, що з придбаним гідроциклом під час гарантійного строку виникли проблеми.

Оскільки він своєчасно заявив вимогу про усунення недоліків придбаного товару, та такі недоліки відповідачем не усунуто, ураховуючи положення частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару в межах річного строку без урахування 48 днів, за які неустойку вже стягнуто рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року.

Рішенням Сихівського районного суду м. Льва від 08 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Патронат-Плюс» на користь ОСОБА_1 неустойку за період з 01 листопада 2008 року по 14 вересня 2009 року в сумі 237 750 грн. у зв`язку із затримкою виконання вимоги про усунення недоліків товару.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Місцевий суд, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що останній 29 серпня 2008 року звернувся до відповідача із вимогою безоплатно усунути недоліки придбаного гідроцикла, відповідач протягом 14 днів з часу подання такого звернення до даного часу не усунув таких, що установлено постановою апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року в справі, у якій брали участь ті ж самі особи, рішення набрало законної сили, відтак встановлені ним обставини не підлягають доказуванню у даній справі, тому з відповідача слід стягнути неустойку в межах заявлених позовних вимог за період з 01 листопада 2008 року по 14 вересня 2009 року в сумі 237 750 грн, з розрахунку: 750 грн (1% вартості товару) х 317 (кількість днів прострочення).

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Патронат-Плюс» задоволено.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з того, що постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року скасовано постанову апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року, установлені обставини в якій місцевий суд взяв до уваги відповідно до статті 82 ЦПК України, та залишив в силі рішення Сихіського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року, яким у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Патронат-Плюс» про зобов`язання останнього безоплатно усунути недоліки придбаного гідроцикла відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 серпня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 237 750 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, а Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягало б касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» про стягнення неустойки відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов