10.02.2020 227/5428/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення фактів родинних відносин та смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій, про встановлення фактів родинних відносин та смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 27 грудня 2019 року вказану заяву було залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків.Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області Ципляк Л.В. від 05.02.2020 року було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями через перебування судді Мацишин Л.С. у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами з 03.02.2020 року до 12.04.2020 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.02.2020 року справу № 227/5428/19 06.02.2020 року було передано на розгляд судді Корнєєвій В.В.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 06 лютого 2020 року вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження , залучено в якості заінтересованої особи Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ Донецької області померла його бабуся ОСОБА_2 , однак свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, а тому є недійсним та не створює правових наслідків. При зверненні до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті бабусі, оскільки ним було пред`явлено документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства України. Окрім того, при дослідженні документів, які були необхідні для звернення до суду, було виявлено розбіжності у написанні по -батькові бабусі « ОСОБА_3 » в свідоцтві про народження його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншими документами, доданими до заяви. Таким чином, на сьогоднішній день залишається недоведеним факт родинних відносин між заявником та його померлою бабусею, що позбавляє його можливості встановити факт смерті бабусі на тимчасово окупованій території. На підставі вищевикладеного, заявник просив встановити факт того, що він- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Іловайськ Донецької області, є рідним онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ м. Харцизьк Донецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Красна Слобода Черкаського району Київської області, а також встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Красна Слобода Черкаського району Київської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ м. Харцизьк Донецької області, Україна.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити заяву, зазначивши, що він є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ Донецької області, та яку було поховано на Новому кладовищі в м. Іловайськ. Окрім того, заявник зазначив, що в документах, копії яких додано до заяви, містяться неточності в написанні по- батькові його бабусі, у зв`язку з чим встановити факт смерті бабусі без встановлення факту родинних відносин він не має змоги. Також заявник повідомив, що він має намір отримати свідоцтво про смерть бабусі встановленого чинним законодавством України зразка для того, щоб в подальшому мати змогу оформити належним чином свої спадкові права.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 суду показала, що вона є тещею заявника ОСОБА_1 , який у 2014 році приїхав до м. Добропілля з м. Іловайська через початок бойових дій у вказаному місті. У м. Іловайську проживала бабуся заявника, ОСОБА_2 , яка померла у 2016 році та її було поховано у м. Іловайську. Особисто на похороні свідок не була присутня, але її зять їздив до м. Іловайськ для того, щоб поховати бабусю. Свідок зазначила, що їй невідомо, коли і за яких обставин було допущено помилку у по батькові померлої бабусі заявника, але запевнила суд, що ОСОБА_1 є рідним онуком померлої ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявник по справі ОСОБА_1 одружений з її онукою. У заявника в м. Іловайськ проживала бабуся, ОСОБА_2 , яка померла у 2016 році та її було поховано в м. Іловайську. Особисто на похороні бабусі заявника свідок не була присутня, оскільки не має перепустки на перетин лінії розмежування, але про поховання бабусі їй відомо від матері заявника, ОСОБА_7 .

Представник заінтересованої особи Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, додатково повідомивши, що в Державному реєстрі актів цивільного стану не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник заінтересованої особи Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, рішення просив винести на розсуд суду, за наявними матеріалами справи.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення судом зазначених фактів необхідне заявнику для державної реєстрації смерті померлої та подальшого спадкування після смерті бабусі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 листопада 1990 року Виконкомом Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області, відповідний актовий запис № 175 від 02 листопада 1990 року (а.с. 12). Прізвище матері заявника було змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » внаслідок укладення нею шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27 квітня 1990 року Виконкомом Іловайської міськради м. Харцизька Донецької області, відповідний актовий запис № 37 від 27 листопада 1990 року (а.с. 15). Дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » матері заявника підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2, сформованим 17 грудня 2019 року Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 23 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_2 Лукінічну, відповідний актовий запис № 271 від 11 серпня 1950 року (а.с. 17), в той час як з копії паспорта померлої вбачається, що її по батькові зазначено як « ОСОБА_12 » (а.с. 10).

Як зазначив заявник в судовому засіданні, в документах було допущено помилку через невірний переклад з російської мови на українську мову.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, враховуючи показання заявника та свідків, допитаних в судовому засіданні, які не містять суперечностей та є взаємодоповнюючими, враховуючи, що заінтересовані особи не надали жодних заперечень щодо встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою бабусею, суд вважає, що факт родинних відносин між заявником і його померлою бабусею ОСОБА_2 знаходить своє підтвердження.

Суд також приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту смерті бабусі заявника на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 02 грудня 2016 року адміністрацією міста Іловайська міста Харцизька так званої «ДНР», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Красная Слобода Черкаського району Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ міста Харцизька (а.с. 37).На підтвердження вказаного факту заявником до заяви додані фотографії з місця поховання бабусі (а.с. 18).

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Втім, згідно консультативного висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Як встановлено ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , оскільки інформація, яка міститься в ньому, підтверджується іншими доказами по справі, які були досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків, фотографіями з місця поховання.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 раніше звертався до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який своїм листом № 16.32-127/68 від 17.12.2019 р. відмовив йому у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки ним для підтвердження факту смерті було пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 8).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 ; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є онуком померлої ОСОБА_13 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року" Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. У порядку ст..317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Встановлення даних фактів, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті бабусі в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку, оформлення своїх спадкових прав.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що заінтересовані особи Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не надали заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту смерті, і заява не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 295, 317, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Добропільське об`єднань управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення фактів родинних відносин та смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець м. Іловайськ Донецької області, є рідним онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Іловайськ м. Харцизьк Донецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Красна Слобода Черкаського району Київської області.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки с. Красна Слобода Черкаського району Київської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ м. Харцизьк Донецької області, Україна.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті особи підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання в частині встановлення факту смерті.

Суддя В.В. Корнєєва

10.02.2020