Провадження №2/760/7826/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про повернення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про зобов`язання повернути грошові кошти.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 травня 2017 року вона уклала з ПАТ АБ «Укргазбанк» договір № А37-0149630-17-START про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в національній валюті України з видачею платіжної картки № НОМЕР_2 для отримання заробітної плати.

Як зазначає позивач, 01 вересня 2017 року, о 07:30 ранку, вона побачила на телефоні смс-повідомленя від ПАТ АБ «Укргазбанк» про списання з карткового рахунку грошей на суму 5000 гривень, що відбулося 01 вересня 2017 року о 02:33:28 у банкоматі S1CNI189 (банк-еквайр ПАТ АБ «Укргазбанк»), по вул. Лебедєва-Кумача, 6 м. Київ без використання платіжної картки та негайно повідомила про це на гарячу лінію банку.

Вказує, що в цей час вона знаходилась вдома, по АДРЕСА_1 . Зазначає, що картка була при ній, ПІН-код вона нікому не повідомляла, ніяких телефонних дзвінків шахрайського характеру не отримувала, банкоматом по вул. Лебедєва-Кумача, 6 ніколи не користувалася, карткою в інтернеті ніколи не розраховувалася, кошти в банкоматах знімала, слідкуючи, щоб біля неї не було сторонніх осіб, прикривала клавіатуру при введенні ПІН-коду, перевіряла клавіатуру та карткоприймач на відсутність сторонніх пристроїв.

Зазначає, що списання коштів в сумі 5000 грн. 01.09.2017 о 02:33:28 підтверджує виписка по рахунку НОМЕР_1 (номер карти НОМЕР_2 ) за період з 01.08.17 по 31.12.17.

Як зазначає позивач, 01.09.2017 о 09:00 ранку вона звернулася до відділення № 24 ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул. Анни Ахматової, 14а, де їй замінили картку, вилучивши скомпрометовану (№ НОМЕР_2 ). Вказує, що вона написала заяву про незгоду з трансакцією за вказівкою співробітниці банку та додала до неї копію талона-повідомлення (№ 04845 від 01.09.2017) про прийняття її заяви про шахрайські дії з платіжною карткою до чергової частини Дарницького Управління ГУНП у м.Києві.

Позивач вказує, що на її звернення до різних установ щодо списання з її карткового рахунку грошових коштів та їх повернення, вона отримувала лише листи-відмови у поверненні коштів, а саме: 31.10.2017 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відповідь № 5/24/342/2017 про відмову у поверненні грошових коштів, 14.11.2017 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № 172/12744/2017 про відмову у поверненні грошових коштів, 19.01.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-274, 27.03.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-1246, 07.05.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № 172/6746/2018, 13.04.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-1533 про відмову у поверненні грошових коштів, 16.04.2018 Національний банк України надав лист-відповідь № 57-0009/21426, 31.05.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» надав лист-відповідь № 20.1.0.0.0/7-20180521/3302 з рекомендаціями звернутися до ПАТ АБ «Укргазбанк», 28.09.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» надав лист-відповідь № 20.1.0.0.0/7-180829/3033 з рекомендаціями звернутися до ПАТ АБ «Укргазбанк».

Як зазначає позивач, в Дарницькому управління поліції Національної поліції у м.Києві вона зареєструвала заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно дій із її платіжною карткою. На підставі заяви позивачки, зареєстровано кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0002313.

Вказує, що ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовив їй у поверненні грошових коштів посилаючись на несвоєчасне повідомлення про «втрату спеціального платіжного засобу».

Позивач зазначає, що про «втрату спеціального платіжного засобу» вона дізналася лише після того, як 01.09.2017 о 02:33:28 відбулося незаконне зняття коштів з карткового рахунку без її участі та без її картки, про що їй стало відомо з смс-повідомлення і вона негайно повідомила про це банк в телефонній розмові та в письмовій формі 01.09.2017.

Вказує, що згідно результатів службового розслідування банку, факт компрометації її картки відбувся 23 серпня 2017.

Вважає, що звинувачення банком її у несвоєчасному повідомленні про «втрату спеціального платіжного засобу» не є правомірним.

Вказує, що ПАТ АБ «Укргазбанк» також відмовив їй у поверненні грошових коштів і на підставі того, що банк не несе відповідальності за неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Посилаючись на п.6.8,6.9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» позивачка зазначила, що банк у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Вказала, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльністькористувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Позивач зазначила, що своїми діями чи бездіяльністю вона ніяким чином не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Просить суд повернути та стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» незаконно списані грошові кошти в сумі 5000,00 грн. та стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» про повернення грошових коштів передано на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

01.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третім особам копію позовної заяви з додатками.

22.04.2019 від представника відповідача Голікової О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне.

15.05.2017 між АБ «УКРГАЗБАНК» та позивачем було укладено договір № А37- 0149630-17-START про приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, який є договором комплексного банківського обслуговування.

На виконання умов договору банк відкрив позивачу картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Драйв-Пакети для Працівників Організацій/Установ (що обслуговуються в АБ «УКРГАЗБАНК»)» рівень пакету: «Старт ДРАЙВ».

Як зазначила представник відповідача, згідно проведеного банком службового розслідування було встановлено, що 01.09.2017 у банкоматі, S1CNI189 було проведено операцію зі зняття коштів на суму 5 000,00 грн. з використанням платіжної картки та вірним введенням ПІН-коду до неї. Після перевірки здійснення операції 14.09.2017 було складено акт про те, що дана операція пройшла успішно. Надалі було здійснено дії щодо перевірки наявності точки компрометації, за результатами яких виявилося, що ймовірна точка компрометації - банкомат № САК38432 (ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м.Київ, вул.. А.Ахматової, 14-а, де клієнтом раніше були проведені операції щодо зняття готівки).

Посилаючись на ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ № 705 від 05.12.2014, Правила міжнародних платіжних систем, представник відповідача зазначила, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або користування електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Представник відповідача вказує, що в даному випадку операції з використанням платіжної карти позивача здійснені з фізичним застосуванням інформації з магнітної смуги платіжної карти та вірним введенням ПІН-коду до неї. Зазначає, що оскільки держатель до вказаного часу, а саме до 01.09.2017 02:33:28 не повідомив банк про неправомірне заволодіння та/або використання платіжної картки, то ризик збитків несе саме користувач.

Також представник відповідача зазначила, що позивачем не надано суду доказів, що ініціалізація спірного переказу відбувалась не позивачем і що клієнт не передавав і не розголошував третім особам інформацію, за якою було ідентифіковано і платіжний засіб і користувача.

На думку представника відповідача, зобов`язання щодо здійснення контролю за рухом коштів на картрахунку та відповідальність за усі операції, що вчинені за допомогою платіжної картки, покладено на позивача.

Вказує, що відповідальності за дії третіх осіб та несанкціоноване використання платіжної картки та/або платіжного засобу третіми особами банк не несе.

Посилаючись на ч.1 ст.57, ч.6 ст. 81 ЦПК України, представник відповідача зазначила, що позивачем не надано жодного доказу вини банку в здійсненні операцій, в результаті яких відбулося списання коштів з картрахунку позивача та не зазначено підстав, з яких банк має повернути ці кошти, так як ні вини банку, ні підстав не існує.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що в межах кримінального провадження № 0002313 встановлено склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а також особи, причетні до здійснення оспорюваних операцій.

23.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила задовольнити позов у повному обсязі, з огляду на наступне.

Зазначила, що відповідач не надав суду жодних доказів того, що ініціація спірного переказу була здійснена нею особисто, що вона особисто передавала та розголошувала третім особам інформацію, за якою було ідентифіковано і платіжний засіб і користувача.

Вказала, що неправомірного заволодіння та/або використання платіжної картки не було. Зазначила, що картка весь час знаходилась при ній та була вилучена співробітницею відділення № 24 ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул. Анни Ахматової,14-а, де їй замінили картку, вилучивши скомпрометовану.

Вважає, що звинувачення її в несвоєчасному повідомленні про втрату електронного платежу є безпідставними. ПАТ АБ «Укргазбанк» не надав жодного доказу, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 травня 2017 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № А37-0149630-17-START про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в національній валюті України з видачею платіжної картки № НОМЕР_2 для отримання заробітної плати (а.с. 10).

Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2017 по 31.12.2017, 01 вересня 2017 року о 02:33:28 в місті Києві в терміналі S1CNI189 здійснено видачу готівкових коштів через ПТКС у сумі 5000,00 грн. (а.с. 11-12).

01.09.2017 ОСОБА_1 до відділення № 24 ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул.Анни Ахматової,14-а було подано заяву про незгоду з трансакцією, в якій вона зазначила, що операцію було здійснено 01.09.2017 о 02:33:28, сума трансакції - 5000,00 грн., що її БПК була у неї під час виконання цієї трансакції та те, що вона не передавала її в треті руки (а.с. 13).

З заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» № 5-24/342/2017 від 31.10.2017, яка адресована позивачу, вбачається, що операція з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 здійснена з фізичним зчитуванням інформації з магнітної смуги платіжної картки та вірним введенням ПІН-коду до неї. Ймовірна точка компрометації - банкомат № САК38432 (ПАТ КБ «Приватбанк»), який знаходиться за адресою: м.Київ, вул.. А.Ахматової, 14-а, де клієнтом раніше були проведені операції щодо зняття готівки. Також зазначено, що оскільки держатель до вказаного часу, а саме 01.09.2017 о 02:33:28 не повідомив банк про неправомірне заволодіння та/або використання платіжної картки, тому, згідно Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ризик збитків та відповідальність несе користувач. Зазначено, що у банка відсутні правові підстави та можливості для відшкодування коштів по операції (а.с.15).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що клієнт зобов`язаний не розголошувати свій ПІН-код та/або реквізити платіжної картки, не передавати платіжну картку у користування третім особам, надійно зберігати платіжну картку та ПІН-код, вживати необхідні заходи по запобіганню їх пошкодження, втрати, викрадення або використання третіми особами. У випадку розголошення ПІН-коду та/або реквізитів платіжної картки, втрати, викрадення, вилучення платіжної картки клієнт/держатель додаткової платіжної картки зобов`язаний негайно повідомити про це банк для негайного блокування відповідної платіжної картки.

Також представник відповідача, заперечуючи проти позову посилався на те, що клієнт несе повну відповідальність за здійснення усіх операцій за рахунком, виконаних з використанням платіжних карток, відкритих до рахунку, у разі втрати, крадіжки, вилучення компрометації платіжної картки або ПІН-коду до моменту блокування платіжної картки.

Як зазначає позивач, її платіжна картка не була втрачена, не передавалась третім особам і жодні дані картки не розголошувалися. Картка і ПІН-код знаходились в неї та надійно зберігалися. Вказує, що не порушувала умови договору та правила користування банківською карткою.

Статтею 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Відповідно до п.8 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до п.9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Статтею 1092 ЦК України визначено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не доведено того факту, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню платіжної картки, персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, у зв`язку з чим факт незаконного списання коштів зі свого рахунку позивач виявила лише 01.09.2017 після отримання смс-повідомлення від банку, і про це вона повідомила відповідача невідкладно, в той же день.

Крім того, з відзиву на позовну заяву вбачається, що вищевказані операції були оцінені банком як не властиві для даного клієнта, та можуть бути здійснені не за бажанням клієнта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що банк не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що вона своїми діями чи бездіяльністю не сприяла несанкціонованому списанню грошових коштів з її рахунка, не розголошувала інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, а тому банк зобов`язаний сплатити позивачці, яка невідкладно повідомила банк про платіжні операції, що нею не здійснювалися, кошти, які були несанкціоновано зняті з її рахунку.

Вищевказане в повній мірі відповідає висновкам, зробленим в постановах Верховного суду/ Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 758/7327/14-ц та від 12 лютого 2018 року у справі № 592/2386/16-ц.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 5 000,00 грн. - несанкціоновано списані кошти.

Відповідно до частин 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1073, 1092 ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про повернення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (, місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська,1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) кошти в розмірі 5 000,00 грн. як несанкціоновано списані кошти.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (, місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська,1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Усатова