Справа №222/338/15-ц
Провадження № 6/222/29/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до Володарського районного суду Донецької області з заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви посилалося на те, що 02.07.2015 року Володарським районним судом Донецької області ухвалене рішення у цивільній справі №222/338/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» заборгованості за кредитним договором №ICKGMCUI.48839.003 від 15.10.2012 року в розмірі 6921,54 грн.

Проте, 06.02.2018 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги № 103, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №ICKGMCUI.48839.003 від 15.10.2012 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Представник заявника до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Заінтересовані особи представники ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими у встановленому законом порядку.

Дослідивши заяву та матеріали додані до неї, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 02.07.2015 року у цивільній справі №222/338/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» стягнута заборгованість за кредитним договором №ICKGMCUI.48839.003 від 15.10.2012 року в розмірі 6921,54 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

06.02.2018 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги № 103, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №ICKGMCUI.48839.003 від 15.10.2012 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони у справі, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Тому заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Така позиція суду ґрунтується на висновку Верховного Суду України зробленому в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13. та у постанові від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Отже, враховуючи, що судове рішення про задоволення вимог кредитора боржником не виконано, тобто зобов`язальні правовідносини сторін договору не припинені, а також доведеність факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права грошової вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, місце знаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8 м. Київ 04112) у справі № 222/338/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ICKGMCUI.48839.003 від 15.10.2012 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.І. Доценко