23.09.2020 Справа № 756/9245/19
Справа № 758/9245/19
Провадження 2/756/1494/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову зазначає, що 27.05.2018 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого вона надала у борг грошові кошти у розмірі 2 200 доларів США, що еквівалентно 57 596 грн. 00 коп. зі строком повернення до 27.06.2018 року, про що свідчить розписка ОСОБА_2 про отримання вказаної суми.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від повернення коштів, ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість у розмірі 57 596 грн. 00 коп. та 1 727 грн. 88 коп. - три проценти річних.

У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що кошти в борг у позивачки, яка приходилася йому тещею, брав для придбання автомобілю, який у подальшому мав намір продати, однак був обманутий. Крім того, вважає, що не зобов`язаний повертати позичені кошти оскільки за власний рахунок зробив ремонт і облаштував квартиру в якій проживає позивачка та його колишня дружина.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що 27.06.2018 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надано ОСОБА_2 у позику грошові кошти у розмірі 2 200 доларів США, які останній зобов`язувався повернути у строк один місяць з дня підписання договору.

Позивачка ОСОБА_1 виконала взяті на себе зобов`язання і надала відповідачу ОСОБА_2 в борг зазначену суму коштів, про що свідчить розписка від 27.06.2018 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що ОСОБА_2 не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із ОСОБА_1 договором позики та не повернув взяті у борг грошові кошти, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в межах порушених вимог та стягнення з відповідача 57 596 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день укладення договору, що становив 26 грн. 18 коп. (2 200 доларів США х 26 грн. 18 коп.) та 1 652 грн. 14 коп. - три проценти річних, які підлягають розрахунку з дня прострочення виконання зобов`язання, а саме з 28.07.2018 року по 11.07.2019 року згідно позовних вимог ОСОБА_1 (3% х 349/365 х 57 596 грн.).

При цьому, при вирішенні справи суд не бере до уваги доводи відповідача, оскільки вони не стосуються спору, що виник між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 57 596 грн. 00 коп. боргу за договором позики, 1 652 грн. 14 коп. три проценти річних та 700 грн. 00 коп. судового збору, а всього 59 948 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 14 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя