З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №534/1044/20
Провадження №2/534/661/20
26 жовтня 2020 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.
з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору-купівлі дійсним,
ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 зареєстрований Комсомольською універсальною біржею за № 52 від 15.02.1999 - дійсним.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.02.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє за себе, та як законний представник від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ,1983р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був укладений договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , який було зареєстровано в універсальній товарній біржі 15.02.1999 під реєстраційним №52, та зазначена вище квартира зареєстрована на праві власності покупців в Кременчуцькому МБТІ 18.02.1999р. за реєстром № 271 в книзі №3. Вищезазначений договір купівлі-продажу, який містить усі істотні умови, необхідні для такого виду правочину, був повністю виконаний обома сторонами: продавці ОСОБА_2 , який діє за себе, та як законний представник від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ,1983р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передала покупцю ОСОБА_1 квартиру, а остання сплатила продавцеві кошти. Факт сплати покупцями продавцю коштів за квартиру підтверджується змістом самого договору купівлі - продажу від 15.02.1999. Зазначена квартира не оформлена нотаріально, тому просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним вищевказаний договір купівлі - продажу квартири.
Ухвалою суду від 05.08.2020 (а.с.13) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 30.09.2020 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
У судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.
Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 15.02.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє за себе, та як законний представник від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ,1983р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був укладений договір купівлі - продажу від 15.02.1999, що зареєстрований в універсальній товарній біржі під реєстраційним № 52. Квартира за зазначеним договором зареєстрована на праві власності покупця в Кременчуцькому МБТІ 18.02.1999 за реєстром № 271 в книзі № 3. У технічному паспорті на квартиру Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис власника згаданого нерухомого майна (а.с.7).
Право власності на вищезазначену квартиру виникло у ОСОБА_1 з моменту укладення договору купівлі-продажу від 15.02.1999 року і зареєстрованого у Кременчуцькому МБТІ за реєстровим номером 52. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним.
Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяла на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Тобто, діючі на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами норми Закону передбачали, що в разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в ст. 220 ЦК України, діючого в даний час.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Згідно з ст.ст. 1, 2, 15 Закону України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 року, чинним на момент укладення вказаного договору, - товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних із ним торгівельних операцій.
Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно.
Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що даний договір відповідає вимогам для дійсності правочину, що передбачені ст.203 ЦК України, оскільки складений у письмовій формі та зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржою, виконання договору спричинило реальне настання правових наслідків і вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 та тим самим здійснити судовий захист її майнових прав.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 223, 258, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 15 лютого 1999 року, що зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржею за №52.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Повне ім`я відповідачів:

ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 (інші дані не відомі);

ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 (інші дані не відомі);

ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 (інші дані не відомі);

ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 (інші дані не відомі);

ОСОБА_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 (інші дані не відомі).

Суддя О.В. Солоха