Провадження № 6/344/408/20
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2020 Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Кіндратишин Л.Р.

з участю секретаря судового засідання Горайської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ подання державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Мицак Михайла Зеновійовича за погодженням з начальником відділу Пахолік Ростиславом Вікторовичем про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

встановив :

24.12.2020 державний виконавець звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . У обґрунтування подання вказує на те, що у Південно- Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) знаходиться на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №60228421 з виконання виконавчих листів №344/4047/18, виданого 27.05.2019 про стягнення на користь « Укрсоцбанк» частину заборгованості в розмірі 755600 дол. США; №344/12169/17, виданого 27.03.2019 про стягнення на користь ПАТ « Державно імпортний банк України» заборгованості в розмірі 322497,48 грн.; №752/26946/17, виданий 21.06.2018 про стягнення на користь ПАТ «Сбербанку» заборгованості в розмірі 42500 грн., №344/4047/18, виданого 27.05.2019 про стягнення на користь АТ « Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 102500 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на вчинення судових рішень не здійснено.

Під час виконання рішень встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє, боржник ніде не працює, доходів не отримує. З місцем проживання боржник також відсутній, про що складено акт.

Згідно з даними Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 25.08.2019 перетнув державний кордон України.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст. 441 ЦПК України). Державний виконавець не з`явився.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у поданні слід відмовити.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) знаходиться зведене виконавче провадження №60228421 з виконання виконавчих листів, а саме : №344/4047/18, виданого 27.05.2019 про стягнення на користь « Укрсоцбанк» частину заборгованості в розмірі 755600 дол. США; №344/12169/17, виданого 27.03.2019 про стягнення на користь ПАТ « Державно імпортний банк України» заборгованості в розмірі 322497,48 грн.; №752/26946/17, виданий 21.06.2018 про стягнення на користь ПАТ «Сбербанку» заборгованості в розмірі 42500 грн., №344/4047/18, виданого 27.05.2019 про стягнення на користь АТ « Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 102500 грн., з ОСОБА_1 .

02.05.2019 накладено арешт на майно боржника, 04.10.2019 винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника

Згідно з даними Державної прикордонної служби України від 23.12.2020, наданими на запит ОСОБА_1 25.08.2019 в`їхав в Україну.

Відповідно до відповідей Пенсійного фонду України від 03.10.2020 та 04.10.2020, відомості про ОСОБА_1 відсутні.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області від 23.12.2020 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

01.09.2020 складено акт державного виконавця, яким зафіксовано, що при виході за місцем виконання за адресою АДРЕСА_1 - двері боржника зачинено, зі слів сусідів ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає.

Однак, суд не може вважати такий доказ єдиним та беззаперечним доказом обізнаності боржника у відкритому виконавчому провадженні. Так, в акті не зазначено саме зі слів яких судів ( прізвище, ім`я та по батькові), з якого часу боржник не проживає у вказаному житлі.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Враховуючи вказані вимоги закону для задоволення подання державного виконавця про здійснення згаданого тимчасового обмеження конституційних прав громадянина України, які також гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод повинні бути достатньо вагомі підстави, які свідчили б про необхідність застосування такого заходу, насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення. Такими, зокрема, можна вважати встановлення факту свідомого ухилення боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи від виконання судового рішення, вчинення дій, що свідчили б про намагання шляхом виїзду за межі України ухилитись від виконання рішення суду, тощо.

Крім цього, згідно ч. 5 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може, зокрема, свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 згаданого Закону України „Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, доводи державного виконавця, що вказують на неправомірні дії та бездіяльність боржника, що могли б свідчити про його ухилення від виконання рішення суду не слід вважати обґрунтованими.

Так, дійсно державним виконавцем у відповідності до вимог закону відкрито виконавче провадження, вчинено ряд дій на виконання судових рішень, про які йшлося, однак підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що могло б бути підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України немає з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Поряд з цим, державний виконавець не долучив до матеріалів подання доказів отримання боржником усіх матеріалів виконавчого провадження у межах такого, як це вимагає закон.

У поданні приватним виконавцем не вказано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, до матеріалів подання не додано підтвердження того, що ОСОБА_1 надсилались повідомлення про виклик державного виконавця про необхідність з`явитись в ДВС. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Крім цього, в матеріалах подання не має будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

Наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Зважаючи на вказане, у матеріалах справи відсутні дані про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Таким чином, у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Мицак Михайла Зеновійовича, що погоджене з начальником відділу Пахолік Ростиславом Вікторовичем про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кіндратишин Л.Р.