ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2598/20 Номер провадження 22-ц/814/1762/20Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Зеленська О.І.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що у шлюбі між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка переважну більшість часу проживає разом з нею - позивачем та знаходиться на повному її утриманні, оскільки навчається у вищому навчальному закладі та не працює.

Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ МВС України від 27 лютого 2020 року ОСОБА_3 у 2019 році зарахована на денну форму навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» і є студентом 1 курсу (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) Національної академії внутрішніх справ (наказ НАВС від 16 серпня 2019 року №878). Термін навчання з 01 вересня 2019 до 30 червня 2022 року.

Додатково укладено договір про надання освітніх послуг №ІД19-289ПД від 16 серпня 2019 року між Національною академією внутрішніх справ МВС України та ОСОБА_1 (замовник) для ОСОБА_3 , яка є одержувачем освіти. Загальна вартість освітньої послуги становить 54 000 грн.

Вказувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки під час здобуття вищої освіти не надає, вихованням та розвитком не цікавиться. Існує потреба у матеріальній допомозі дочці, так як навчання у академії в загальному коштує 54 000 грн., вартість за другий семестр склала 9 000 грн.

Крім того, дочка під час навчання проживає у гуртожитку, вартість проживання в якому складає 1 295 грн. на місяць. У зв`язку з місцем знаходження навчального закладу в іншому місті, виникає потреба у проїзді залізничним транспортом та іншими видами транспорту, що в загальному склало 3 755 грн. 45 коп.

Всі витрати з утримання дочки несе вона - позивач, допомоги від відповідача не отримує. В той же час батько дочки - ОСОБА_2 , матеріальну допомогу на утримання дочки під час здобуття вищої освіти надавати може, є фізично здоровим та отримує достатню заробітну плату працюючи в ТОВ «Надежда Ритейл 2017», тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом.

На підставі вищевикладеного, просила стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника щомісячно та у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., до досягнення дитиною 23 років.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 березня 2020 року по 30 червня 2022 року до закінчення навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неналежне застосування норм матеріального права, - просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 до закінчення навчання.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 має на утриманні також неповнолітню дочку та що 28 травня 2020 року Октябрським районним судом міста Полтави по справі №554/3631/20 видано судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі ј частини від усіх доходів боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення нею повноліття.

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві 06 липня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62439772 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ј заробітку (доходу) починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, вважає, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх доходів, оскільки на його утриманні знаходиться також неповнолітня дитина, щодо якої здійснюється стягнення аліментів. Окрім того, вказував, що обоє батьків мають утримувати дитину, яка продовжує навчання, тобто мають солідарний рівний обов`язок щодо її матеріального забезпечення.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 , свій відзив подала ОСОБА_1 , в якому, спростовуючи доводи апеляційної скарги зазначала, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та повно з`ясував обставини, що мають значення для роз-гляду справи, тому просила рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Вважає, що судом першої інстанції враховані всі обставини по справі та прийнято законне рішення, з урахуванням наявного договору про надання освітніх послуг №ІД19-289ПД від 16 серпня 2019 року, укладеного між Національною академією внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України та нею - ОСОБА_1 (Замовник) для ОСОБА_3 , яка є одержувачем освіти. Загальна вартість послуги становить 54 000 грн.

Потреба у матеріальній допомозі їх спільній з відповідачем дочці існує, оскільки навчання у Національній академії внутрішніх справ МВС України коштує 54 000 грн., вартість за семестр, склала 9 000 грн.

Окрім того, дочка під час навчання проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому відповідно до договору №35837 від 01 вересня 2019 року, складає 1 295 грн. на місяць. У зв`язку з місцем знаходження навчального закладу в іншому місті, існує потреба у проїзді залізничним транспортом та іншими видами транспорту, що в загальному на сьогодні складає 3 755 грн. 45 коп.

Зазначала, що їхня спільна дочка за контрактом від 05 вересня 2020 року проходить військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу у військовому підрозділі закладу за військово-обліковою спеціальністю. Вартість такого контракту за один рік становить 8 500 грн., а повне проходження підготовки складає два роки, тобто повна сума складає 17 000 грн.

Також вказувала, що з`явилися нові витрати на придання холодильника у гуртожитку (3 814 грн. 50 коп.), речей першої необхідності: військової форми - 1 555 грн., штанів (джинси) - 999 грн., принтера - 1 555 грн., кабелю до принтера - 117 грн., подовжувача електроживлення - 138 грн., всього на загальну суму - 4 059 грн.

Щодо придбання нею квартири за адресою: АДРЕСА_1 зазначала, що відповідач вводить суд в оману, оскільки дану квартиру було отримано у спадок, що підтверджується свідоцтвом про спадщину.

Вважає апеляційну скаргу безпідставною, оскільки, на її думку, навіть ј всіх видів доходу відповідача не забезпечує 50% потрібної суми для повноцінного забезпечення їхньої доньки під час навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За нормами п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зокрема підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого та виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Полтави 18 березня 2002 року.

ОСОБА_3 зарахована на денну форму навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» і є студентом 1 курсу (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) Національної академії внутрішніх справ (наказ НАВС від 16 серпня 2019 року №878). Термін навчання з 1 вересня 2019 до 30 червня 2022 року, що підтверджується копією довідки №46/01-723 від 18 березня 2020 року Національної академії внутрішніх справ.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання на платній основі, проживає у гуртожитку та потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.

Оскільки вказані витрати несе позивачка, а відповідач є працездатною особою, працює та отримує стабільну заробітну плату, - місцевий суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 25 березня 2020 року та до закінчення навчання - 30 червня 2022 року.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продов-жують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За роз`ясненнями, наведеними в пунктах 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, в редакції Законів №2901-VІ від 22.09.2005, №2037-VІІІ від 17.05.2017, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело поход-ження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наданої позивачкою довідки, вбачається, що за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року нею отримані аліменти в загальному розмірі 31 940 грн. 97 коп., що в середньому на місяць становить 5 323 грн. 33 коп. та повністю покриває зазначені в позовній заяві витрати на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання /а. с. 5/.

В той же час, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків.

Окрім того, згідно наявних у справі доказів, відповідач має також неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якої судовим наказом №554/3631/20, виданим 28.05.2020 року Октябрським районним судом м. Полтави стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 101-02/.

Суд першої інстанції наведені обставини належним чином не з`ясував та не врахувавши положення ч. 1 ст. 182 СК України, помилково визначив стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

З урахуванням встановленого, доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для зменшення розміру аліментів - є обґрунтованими.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення районного суду в частині розміру аліментів, що стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання, з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 березня 2020 року по 30 червня 2022 року - до закінчення навчання.

Вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення навчання повнолітньої ОСОБА_3 , оплату житла, придбання канцелярського приладдя, підручників, оплату вартості проїзду до місця навчання.

В іншій частині рішення місцевого суду колегією суддів залишається - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2020 року - змінити в частині розміру аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період навчання з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 25 березня 2020 року по 30 червня 2022 року - до закінчення навчання.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.