КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/2367/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/771/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенняДніпровського районного суду м.Києва від 08 квітня 2016 року складі судді Бартащук Л.П.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12 лютого 2016року на підставі положень ст..12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підсудність справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визначено Голосіївському районному суду м. Києва, у зв`язку з тим, що відповідач є мешканцем тимчасово окупованої території АР Крим.

У позові зазначено, що з 16.11.2012р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя у них не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя.

З травня 2014року між подружжям фактично припинені шлюбні стосунки та з цього часу вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Спільних дітей від шлюбу не мають. Стосовно поділу спільного сумісного майна спір відсутній.

Вказано, що через те, що ОСОБА_1 проживає на території АР Крим і не бажає з`явитися в органи РАГС для державної реєстрації розірвання шлюбу, в зв`язку з чим було подано вказаний позов.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2016р. позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 листопада 2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополь, актовий запис № 878.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що про оскаржуване рішення вона дізналась тільки в грудні 2019р., з якого з`ясувалось, що питання щодо зміни її прізвища на дошлюбне судом не вирішувалось, в той час як вона бажає повернути дошлюбне її прізвище ОСОБА_3 .

Зазначила, що, дійсно, сімейне життя між нами не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, ведуть окремо господарство, шлюб існував лише формально.

Вказала, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу є законним, а тому підстав до скасування рішення в зазначеній частині не вбачає.

Разом з тим, вказала, що судових повісток про виклик у суд вона не отримувала й про судове рішення про розірвання шлюбу дізналася лише у грудні 2019року, а тому позбавлена була можливості у відповідності до вимог ст.113 СК України подати заяву про зміну прізвища на дошлюбне.

Враховуючи наведене просила змінити рішення суду першої інстанції від 08.04.2016р., доповнивши резолютивну його частину висновком суду про зміну прізвища ОСОБА_4 на дошлюбне ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 16 грудня 2012року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополь, АР Крим (а.с. 35-36).

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримували шлюбних відносин, не вели спільне господарство.

Врахувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про недоцільність збереження сім`ї сторін, яка фактично розпалась і існує формально й розірвав зареєстрований шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду щодо розірвання шлюбу ОСОБА_1 не подано, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами. (ч.1 ст.35 СК України.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органі реєстрації актів цивільного стану.

Якщо шлюб між сторонами розривається в судовому порядку, а питання про повернення дошлюбного прізвища стороною не ставиться, і такий висновок не міститься в резолютивній частині рішення, орган реєстрації актів цивільного стану не може змінити прізвище на вимогу одного із подружжя в момент реєстрації розірвання шлюбу.

Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Окрім цього, положеннями ч.7 ст.235 ЦПК України в редакції, яка була чинною на час прийняття судом рішення, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до змісту позову, ОСОБА_1 проживала у м.Севастополь, АР Крим.

Встановлено, що в судове засідання, призначене районним судом на 10год.30хв. 08 квітня 2016року ОСОБА_1 викликалася через засоби масової інформації - газету «Урядовий кур`єр».

Заява подружжя про зміну прізвища у справі відсутня.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, судової повістки про виклик у суд вона не отримувала, про наявність судового рішення від 08 квітня 2016року про розірвання шлюбу дізналася лише у грудні 2019 року. До цього часу інформацією про наявність судового рішення не володіла.

У справі відсутні докази на спростування тверджень ОСОБА_1 , яка на час вирішення судом спору була мешканкою тимчасово окупованої території.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з посиланнями відповідача про те, що вона була позбавлена можливості подати у районний суд заяву про повернення зміненого в результаті реєстрації шлюбу її дошлюбного прізвища - ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду першої інстанції, оскільки при вирішенні позову не було прийнято до уваги положення ст. 113 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також межі доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав до задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року підлягає зміні шляхом доповнення його мотивувальної та резолютивної частин висновком про зміну прізвища ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року змінити, доповнивши резолютивну та мотивувальну частини рішення висновком про зміну прізвища ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_3 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: