СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №6/759/423/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, подану в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС», звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2013 року по справі №2608/15934/12 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В автоматизованій системі виконавчих проваджень, відсутня інформація щодо виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором, що свідчить про не звернення позивачем до виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження. 23.04.2020 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкрити торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку. Результати визначеного аукціону було оформлено протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020. За умовами п. 1. договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. До додатку №1 до договору (позиція №6793) увійшло право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі договору про надання кредиту №001-09930-300108 від 30 січня 2008 року. Відповідно до п. 4 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до умов цього договору новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» сплачує Банку грошові кошти в сумі 2 264 147, 00 грн., що становлять ціну договору. Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» сплачено вказану грошову суму на користь АТ «ДЕЛЬТАБАНК» у повному обсязі. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» стало правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором №001-09930-300108 від 30 січня 2008 року. У зв`язку з чим стягувач звернувся до суду з вказаною заявою про заміну сторони його правонаступником.

В судове засідання представник заявника не з`явився, однак у заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Інші сторони у судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони стягувача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 7605 грн. 02 коп. та судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. а.с.40).

23.04.2020 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К.

Відповідно до витягу з додатку №1 до договору №2230/К про відступлення прав вимоги від 23.04.2020 вбачається, що право вимоги за кредитним договором №001-09930-300108 від 30 січня 2008 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС». Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкрити торгів (аукціону), протокол №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1ст. 516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:«Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Враховуючи, що первісний кредитор вибув з підстав відступлення вимоги, а до нового кредитора перейшли усі його права, суд дійшов до висновку, про необхідність такої заміни стягувача його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС».

На підставі викладеного керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, подану в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Замінити позивача у справі №2608/15934/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТАБАНК» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; Ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а; Ідентифікаційний код в ).

Замінити стягувача у справі №2608/15934/12 з Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТАБАНК» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; Ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРІС» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а; Ідентифікаційний код в ), а саме: замінити у виконавчому листі по справі № 2608/15934/12 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТАБАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а; Ідентифікаційний код в ).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Войтенко