Провадження № 2/263/2696/20
У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., ознайомившись із матеріалами позову ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби щодо зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, за яким просить зобов`язати виконавчу службу скасувати обліковий запис про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення розташоване у АДРЕСА_1 ; визнати факт відсутності права власності на об`єкт з 2010року, та повернути приміщення до стану господарчих приміщень домоволодіння.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позов ОСОБА_1 слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.13 постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 (нині стаття 185) ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс Українине передбачає сплату судового збору за звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, проте ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір»: до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення, не включені. Оскільки мова йде про правовідносини, які виникли між заявником та державною виконавчою службою /державним виконавцем/, а не про правовідносини, які склалися між сторонами по рішенню, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою, мав сплатити судовий збір за ставкою, як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Відповідно до п.п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, зі змінами від 01 січня 2020 року, за подачу до суду фізичною особою позовних заяв немайнового характеру справляється судовій збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1ст. 4 вказаного Закону зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2020 року становить 2102 гривень.

Відтак, ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаною скаргою мав сплатити судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., за кожну заявлену вимогу немайнового характеру. Оскільки, заявлено 4 вимоги немайнового характеру, то сплачений при зверненні судовий збір у розмірі 210грн 20 коп, є недостатнім оскільки підлягає доплаті 3 153грн.

Крім того, зі змісту заяви настає, що розглядом позову зачіпаються інтереси інших осіб, які є співвласниками нерухомого майна, але не залученні позивачем до участі у розгляді спору.

Та наостаннє, позивачу необхідно визначитись із належним відповідачем по справі, до компетенції якого входить внесення змін до реєстраційних даних про права власності на нерухоме майно. У випадку наявності вимог до виконавчої служби, назва установи на теперішній час визначена, як «Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)», що необхідно враховувати при оформленні звернень до суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених уст.175 ЦПК Українипідлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.175,185,260,447 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби щодо зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 5-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Соловйов