Справа № 372/208/19
Провадження №4-с-28/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Ковшобі А.К.

за участю представника скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Колісника В. В., представника стягувача Мазепа Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В. В.,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 року ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вказаною скаргою, в якій просила визнати протиправними дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В. В. щодо виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що 28 вересня 2020 року державним виконавцем Колісником В.В. було вчинено незаконні дії щодо виселення її, її чоловіка ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Під час незаконних дій державного виконавця ОСОБА_9 не було дотримано вимог законодавства, щодо надання можливості самостійно забрати речі, а також не було проведено опису майна, а також державним виконавцем було порушено вимоги чинного законодавства при вчиненні виконавчих дій по примусовому виселенню не було допущено її до місця вчинення виконавчої дії. Окрім цього, головний акцент в скарзі зроблений на незаконному виселенні із приміщенні ОСОБА_10 , яка проживала у спірному житловому будинку на підставі договору оренди, і не належала до кола осіб, які підлягали виселенню на підставі виконавчого листа.

В судовому засідання представник скаржниці ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити, доповнивши доводи скарги тим, що боржники не були заздалегідь повідомлені про проведення виконавчих дій. Проте представник підтвердив факт не проживання боржників у вказаному приміщенні біля 2 років.

Державний виконавець Колісник В.В. проти вимог вказаної скарги заперечував у повному обсязі, у задоволенні просив відмовити, зазначивши, що всі дії здійсненні у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», боржники належним чином повідомлені про виконавчі дії; відносно особи, яка проживала в спірному приміщенні на підставі договору оренди, ОСОБА_10 , виконавчі дії не вчинялися; опис речей не проводився за взаємною згодою виконавця та боржників, які дійшли згоди про добровільне звільнення приміщення від особистих речей протягом трьох днів.

Представниця стягувача ОСОБА_11 заперечувала проти вказаної скарги, зазначивши, що державним виконавцем не порушувався порядок завчасного повідомлення боржників про проведення виконавчих дій; окрім цього, боржникам надсилалася вимога про добровільне виселення; боржники у вказаному приміщені фактично не проживають близько двох років в зв`язку з чим не мають права посилатися на їх неналежне повідомлення за місцем знаходження спірного жилого будинку; доводи щодо порушення прав та інтересів громадянки ОСОБА_10 не можуть бути предметом розгляду за даною скаргою, оскільки скаржницею виступає ОСОБА_2 , тобто інша особа.

Вислухавши учасників судового розгляду, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно ч.8 ст.19 того ж Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 66 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. Згідно ч. 6 ст. 26 цього Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем. Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

В судовому засіданні встановлено, Київським апеляційним судом видано виконавчий лист № 372/208/19 про виселення боржників.

03.09.2020 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Василовичем Р. Д. ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом про виселення ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в якій боржникам запропоновано виконати добровільно рішення суду протягом 10 робочих днів. Відповідно до супровідного листа постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржникам за адресами їх проживання за вихідним номером 32391. При цьому, суд звертає увагу, що боржниці ОСОБА_2 документ надісланий за адресою місця знаходження спірного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вже вище зазначалося відповідно до ч. 2 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Окрім цього, відповідно до акту державного виконавця від 04.09.2020 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою спірного будинку в рамках даного виконавчого провадження та залишено вимогу про виселення та копії постанов про відкриття виконавчих проваджень особі літній жінці, яка вийшла із домоволодіння, відмовившись назватися.

Суд також звертає увагу на пояснення представниці стягувача в судовому засіданні, які не заперечувалися представником боржниці ОСОБА_2 , відповідно до яких, боржники за вищезазначеним місцем проживання фактично не проживають протягом останніх двох років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем здійснений обов`язок про попередження боржників про можливість добровільного виконання рішення суду.

24.09.2020 року державним виконавцем боржникам надіслана вимога про примусове виконання рішення суду 28 вересня 2020 року об 11 год. 00 хв., що підтверджується витягом із журналу вихідної кореспонденції.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за взаємною згодою боржника ОСОБА_3 та представника стягувача ОСОБА_7 ОСОБА_13 , оформленою письмовими заявами, опис та арешт особистих речей боржників не проводився для реалізації можливості вивезти майно до 01.10.2020 року боржниками.

28 вересня 2020 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісником В.В. проведені виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № 629471405 від 09.09.2020 року з примусового виконання виконавчого листа № 372/208/19, виданого 01.09.2020 Київським апеляційним судом щодо виселення, про що складені відповідні акти.

Стосовно доводів заявниці ОСОБА_2 щодо неправомірних дій державного виконавця, які полягали в порушенні цивільних прав та обов`язків громадянки ОСОБА_10 , суд відмовляється надавати цим доводам оцінку з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, предметом розгляду скарги, поданої ОСОБА_2 , можуть бути виключно обставини, які, на її думку, свідчать про порушення або невизнання її особистих прав та інтересів і не можуть стосуватися прав та інтересів інших осіб.

Загалом позиція скаржника про невідповідність дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження» є недоведеною та безпідставною.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 447, 450, 451, 452 ЦПК України, ст.ст. 20, 56 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колісника В. В. залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 19 жовтня 2020 року.

Суддя: Г.В. Висоцька