Справа № 1407/2-1720/11
УХВАЛА

"21" жовтня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суду Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., при судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області подання головного державного виконавця Вознесенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2020 року головний державний виконавець Вознесенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Червона Я.В. звернулася до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_1 в земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , якою вона володіє спільно з ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні в відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 20 505 грн. 00 коп., судового збору в розмірі 290 грн. 70 коп. (рішення в цивільній справі № 1407/2-1720/11), та боргу в розмірі 139 035 грн. 27 коп. (рішення в цивільній справі № 473/5001/18). Добровільно боржник рішення суду не виконує.

Водночас у рамках вказаного провадження було встановлено, що боржник ОСОБА_1 є власником Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Тому, враховуючи наявність невиконаних ОСОБА_1 зобов`язань, державний виконавець з огляду на положення ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України, просив виділити частку боржника ОСОБА_1 у земельній ділянці, якою вона спільно володіє з ОСОБА_2 , що необхідно для подальшого вирішення питання щодо звернення стягнення на належне боржнику майно.

В судове засідання головний державний виконавець Червона Я.В. не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, подання підтримала.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши матеріали справи, матеріли виконавчих проваджень, суд прийшов на наступного.

Як встановлено судом, на виконанні Вознесенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають виконавчі провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь:

- ОСОБА_2 боргу в розмірі 20 505 грн. 00 коп. (цивільна справа № 1407/2-1720/11, виконавче провадження № 61260647, постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2020 року);

- ОСОБА_2 боргу в розмірі 139 035 грн. 27 коп. (цивільна справа № 473/5001/18, виконавче провадження № 61260419, постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2020 року);

- ОСОБА_2 судового збору в розмірі 290 грн. 70 коп. (цивільна справа № 1407/2-1720/11, виконавче провадження № 61260188, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2020 року);

- Головного управління ДПС у Миколаївській області боргу в розмірі 35 291 грн. 98 коп. (виконавче провадження № 61192686, постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2020 року).

В рамках вказаних виконавчих проваджень на майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі Закон).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).

При цьому, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону).

Звернення стягнення на майно боржника проводиться у порядку, визначеному розділом VII Закону.

Згідно ч.1, ч.2, ч.5, ч.8 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

При цьому, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна (ч.1 ст. 50 Закону).

Отже, з викладеного слідує, що при вирішенні питання стосовно визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, слід встановити, що у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернуто стягнення, що і призводить до необхідності примусового визначення судом відповідної частки боржника.

Між тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не здійснено жодної дії щодо перевірки майнового стану боржника. Також відсутні докази направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону, відсутні докази отримання боржником відповідного повідомлення.

За вказаних обставин, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.443, 260,261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні подання головного державного виконавця Вознесенського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан