Справа № 513/417/20
Провадження № 2/513/307/20
Саратський районний суд Одеської області
29 жовтня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Златов Ігор Васильович", треті особи: Одеська митниця ДФС, Приватний нотаріус Саратського нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І., ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним,
В С Т А Н О В И В:
25 травня 2020 року представник позивача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) І.В. Янковська звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 12 червня2020 року, просить:
визнати удаваним, укладений між ОСОБА_1 08 листопада 2018 року договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 1211,6 кв. м, та Фермерським господарством "Златов Ігор Васильович", який посвідчено приватним нотаріусом Саратського нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. за реєстровим номером № 2273.
Вказаний виконавчий документ перебував на виконанні у Саратському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 30.01.2018 року по 07.11.2018 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 року № 513/1284/17 рішення Малиновського районного суду від 10.09.2018 скасовано.
08 листопада 2018 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 1211,6 кв. м., з Фермерським господарством "Златов Ігор Васильович" в особі голови Златова Ігоря Васильовича. Договір посвідчено приватним нотаріусом Саратського нотаріального округу Одеської області Сулаковим 1.1, за реєстровим номером № 2273.
Таким чином, Відділ позбавлений можливості звернути стягнення на вищевказане нерухоме майно.
Позивач вважає, що ОСОБА_1 вчинив удаваний правочин, з метою приховати майно, на яке можливо звернути стягнення для повного і фактичного виконання вимог виконавчого документа.
Ухвалою Саратського районного суду від 15 червня 2020 року позовну заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, підготовче провадження призначено на 28 серпня 2019 року (а.с. 71).
16 липня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) без розгляду (а.с. 77-80, 86-87).
Клопотання обґрунтовано тим, що позовну заяву по даній справі подано особою, яка не має процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого, самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п.1 Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є органом державної влади, як орган, утворений центральним органом виконавчої влади.
Діяльність органів виконавчої служби регламентується Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Законом України "Про виконавче провадження", Наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень".
Тому представник відповідача вважає, що скільки чинним законодавством України не передбачене право органу державної виконавчої служби на звернення до суду з позовом в межах виконавчого провадження, то вона не може його реалізувати, тобто в неї відсутня цивільно процесуальна дієздатність, що є підставою для залишення позову без розгляду.
Представник позивача Янковська І.В., діюча на підставі довіреності, належним чином повідомлена про день, час та місце підготовчого засідання, до суду не з`явилась. Надіслала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти залишення позову без розгляду (а.с. 130-131).
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вєлєв І.І., належним чином повідомлені про розгляд справи, до суду не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Просив задовольнити клопотання про залишення позову без розгляду (а.с. 129).
Відповідач Фермерського господарства "Златов Ігор Васильович", треті особи: Одеська митниця ДФС, Приватний нотаріус Саратського нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І., ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про розгляд справи, до суду не з`явились, не повідомили суд про поважні причини неявки.
Розглянувши клопотання предстаника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Частинами 1, 2, 4 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положеннями частини 1 ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
Частиною 1 ст.92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Частина 1 ст. 47 ЦПК України визначає, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є органом державної влади, як орган, утворений центральним органом виконавчої влади.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;
4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;
5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;
6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;
9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;
10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;
11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;
12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;
13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;
14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;
15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;
16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;
18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;
20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;
21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;
22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Тобто законом не передбачено право органу державної виконавчої служби на подання позову в рамках виконавчого провадження.
Порядок виконання судових рішень та рішень інших органів державної влади також регламентується IV Розділом Цивільно-процесуального кодексу України - процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Вказаним розділом також не передбачене право органу державної виконавчої служби на подання позовної заяви в рамках виконавчого провадження.
Оскільки чинним законодавством України не передбачене право органу державної виконавчої служби на звернення до суду з позовом в межах виконавчого провадження, то вона не може його реалізувати, тобто в неї відсутня цивільно процесуальна дієздатність, тому суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Згідно пункту 1 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.
З вищевказаних підстав позовну заяву належить залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу, що за положеннями частини 2 ст.257 ЦПК України після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.
Керуючись ст. 2-15, 200, п.1 ч.1 ст.257, 258- 261, 263, 353 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позовну заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Златов Ігор Васильович», треті особи: Одеська митниця ДФС, Приватний нотаріус Саратського нотаріального округу Одеської області Сулаков І.І., ОСОБА_2 про визнання правочину вдаваним - залишити без розгляду.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька