ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 642/2843/13

провадження № 22-ц/818/4202/20

провадження № 22-з/818/291/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

апелянт ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року, постановлене під головуванням судді Пашнєва В.Г., в залі суду в місті Харкові , -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року позов задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості за Рамковою угодою № 6121 від 20 квітня 2006 року, Договором про надання траншу № 2.21325/6121 від 17 травня 2007 року, Договором про надання траншу № 207.29059FW202.97 від 02 жовтня 2008 року в загальному розмірі 215 114,54 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» відповідно до Договору іпотеки № 6121-ІД-02 від 17 травня 2007 року, а саме: квартиру загальною площею 47,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом надання АТ «ПроКредит Банк» права продажу предмету іпотеки від власного імені будь-якій особі - покупцю за ціною, яка буде визначена суб`єктом оціночної діяльності не раніше, ніж за тридцять календарних днів до укладання відповідного договору купівлі-продажу. Виселено ОСОБА_1 із квартири за вищевказаною адресою. Надано Публічну акціонерному товариству «ПроКредит Банк» право проводити всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , що передують укладенню договору купівлі-продажу від власного імені, включаючи право внесення даних до Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, отримання відповідних витягів з нього. Визнано виконавчий напис від 29.07.2011 року, реєстровий номер 2799, вчинений приватним нотаріусом Харківського МНО Слоневською Дар`єю Валеріївною на Договорі іпотеки № 6121-ІД-02 від 17.05.2007 року, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір в сумі 458,80 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року залишено без змін.

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 , як законний представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року. Просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що порушує права його права, а також права його малолітньої дитини, яка проживає у спірній квартирі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2014 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 було відмовлено. Зазначено, що апелянтом не доведено порушення його прав оскаржуваним рішенням суду.

У липні 2020 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року, просила скасувати його в частині звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , виселення та в частині надання позивачу права проводити всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру, відмовивши у задоволенні позову в цій частині. Рішення суду в частині визнання виконавчого напису від 29.07.2011 року таким, що не підлягає виконанню, - просила залишити без змін та вирішити питання розподілу судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_3 вказує, що оскаржуване рішення зачіпає її права та законні інтереси, оскільки вона, як донька боржника ОСОБА_1 , також проживала у спірній квартирі АДРЕСА_2 , і мала право користування нею. Розгляд справи відбувся без залучення органу опіки та піклування, який мав діяти в її інтересах як малолітньої на той час особи. Вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки воно обмежує її права як користувача спірної квартири.

Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» надало відзив на апеляційну скаргу, просило залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року залишити без змін. Позивач вказував, що оформлюючи кредит, ОСОБА_1 склала заяву про те, що має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , 2002 року народження, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Тобто батьки апелянта, розуміючи, що за наявності іншого житла, не обмежуючи прав дитини, прийняли рішення щодо передачі спірної квартири АДРЕСА_2 в іпотеку ПАТ «ПроКредит Банк». Таким чином договір іпотеки від 17 травня 2007 року не зменшив і не обмежив права неповнолітньої дитини.

Крім того 16 вересня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про поворот виконання рішення, просила при скасуванні оскаржуваного рішення та відмові у задоволенні позову (в частині, що переглядається) застосувати поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року, а саме:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладений між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. 26.11.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 4810.

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52392637 від 27.05.2020 10:59:32, прийняте державним реєстратором Прокопенко Олесею Олегівною, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Харківська обл. та запис про право власності / довірчої власності: 36637462 (дата, час державної реєстрації: 25.05.2020 12:09:16) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_5 .

- відновити реєстрацію постійного місця проживання мене, ОСОБА_3 та моєї матері ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4 , зняття з реєстрації яких відбулось новим власником ОСОБА_5 на підставі вищезазначеного договору купівлі- продажу квартири, укладеним на підставі оскаржуваного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та вимоги заяви про поворот виконання рішення, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року підлягає закриттю, а у задоволенні заяви апелянта про поворот виконання рішення слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Судом встановлено, що апелянт ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.27 т.2).

Предметом позовних вимог є звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи убачається, що 17 травня 2007 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_4 (а.с. 48 т.1).

При цьому чоловік відповідачки ОСОБА_4 17 травня 2007 року склав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що надає згоду на передачу в іпотеку дружиною ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_4 .

Також, укладаючи спірний договір, ОСОБА_1 зазначила, що має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , 2002 року народження, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . На той час 1/3 частка вказаної квартири належала батькові апелянта - ОСОБА_4 на праві власності, який проживав та був зареєстрований у вказаній квартирі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості за Рамковою угодою № 6121 від 20 квітня 2006 року, Договором про надання траншу № 2.21325/6121 від 17 травня 2007 року, Договором про надання траншу № 207.29059FW202.97 від 02 жовтня 2008 року в загальному розмірі 215 114,54 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» відповідно до Договору іпотеки № 6121-ІД-02 від 17 травня 2007 року, а саме: квартиру загальною площею 47,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом надання АТ «ПроКредит Банк» права продажу предмету іпотеки від власного імені будь-якій особі - покупцю за ціною, яка буде визначена суб`єктом оціночної діяльності не раніше, ніж за тридцять календарних днів до укладання відповідного договору купівлі-продажу. Виселено ОСОБА_1 із квартири за вищевказаною адресою. Надано Публічну акціонерному товариству «ПроКредит Банк» право проводити всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , що передують укладенню договору купівлі-продажу від власного імені, включаючи право внесення даних до Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, отримання відповідних витягів з нього. Визнано виконавчий напис від 29.07.2011 року, реєстровий номер 2799, вчинений приватним нотаріусом Харківського МНО Слоневською Дар`єю Валеріївною на Договорі іпотеки № 6121-ІД-02 від 17.05.2007 року, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір в сумі 458,80 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року залишено без змін.

В своїй апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_3 посилається на те, що оскаржуване рішення зачіпає її права та інтереси, оскільки вона постійно проживала у спірній квартирі АДРЕСА_2 та мала права користування нею, як донька ОСОБА_1 . При цьому розгляд справи відбувся без залучення органу опіки та піклування, який мав діяти в її інтересах як малолітньої на той час особи. Вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки воно обмежує її права як користувача спірної квартири.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В обгрунтування своїх вимог апелянт посилалася на те, що 10 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у простій письмовій формі було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , 2002 року народження, сторони погодили, що місцем проживання дитини є місце проживання матері (а.с.214-215 т.1).

Разом з тим суд критично ставиться до зазначеного доказу, оскільки встановлено, що станом на день укладення договору батьки апелянта перебували у зареєстрованому шлюбі. Сумісно виховували доньку. Обставини, які стали підставою для укладення такого договору між батьками представник апелянта не зазначила.

Під час укладення договору іпотеки у 2007 році відповідачка мати ОСОБА_3 подавала особисту заяву про проживання дитини разом із батьком. У змісті договору іпотеки не зазначала про наявність прав неповнолітньої дитини на користування квартирою, переданою в іпотеку.

Надаючи відповідачці нотаріально посвідчену згоду на передачу в іпотеку квартири, батько апелянта не зазначав про порушення прав неповнолітньої дитини на користування цією квартирою.

В судовому засіданні при розгляді справи а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції мати дитини відповідачка ОСОБА_1 не зазначала про наявність права користування квартирою неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Таким чином колегія суддів не може прийняти зазначений доказ, оскільки він суперечить всім іншим доказам у справі.

Разом з тим ОСОБА_3 зареєстрована у спірній квартирі АДРЕСА_4 лише з 18 лютого 2019 року (а.с. 26 т.2).

Даних про її проживання у спірній квартирі станом на час укладення договору іпотеки та станом на час ухвалення рішення, - матеріали справи не містять.

Крім того відповідачка (мати дитини) на ці обставини не посилалась.

Оскаржуваним рішенням суду не вирішувалося питання про виселення будь-яких інших осіб, крім ОСОБА_1 .

Колегія суддів наголошує, що право на апеляційне оскарження належить лише особам, коло яких визначено статтею 352 ЦПК України. І особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржувати судове рішення лише в разі, якщо цим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. При цьому довести зазначені обставини мають саме ці особи.

Оскільки ОСОБА_3 станом на час укладення договору іпотеки та станом на час ухвалення рішення не проживала та не була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 , - її права оскаржуваним рішенням не зачіпаються.

Жодного належного доказу на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно ст. п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів не вбачає порушення прав ОСОБА_3 судовим рішенням у зазначеній справі.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року підлягає закриттю.

Разом з тим заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Таким чином вирішення питання про поворот виконання рішення суду можливе лише після встановлення, що виконане рішення було скасовано.

З урахуванням того, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року, поворот виконання якого просить здійснити апелянт, не скасовано та наразі є чинним, - відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362, ст. 444 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрити.

Заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 23.09.2020 року.