КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер судової справи: 364/1058/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/233/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Іванченка М.М., Лапчевської О.Ф.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: представника ВДВС ГТУЮ у Київській області - Валенкевич Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В.,

у цивільній справі № 364/1058/19 за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльність старшого державного виконавця Володарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пігулевської Катерини Миколаївни протиправною та скасування постанови про арешт,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пігулевської К.М., в якій просила визнати бездіяльність державного виконавця в частині не надсилання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження №59875348 від 22.08.2019 року, а також скасувати постанову про арешт майна боржника, прийняту в межах вказаного виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи вимоги скарги тим, що державний виконавець не надіслала на адресу реєстрації боржника постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що у свою чергу перешкоджає вчиненню подальших дій державним виконавцем у даному виконавчому провадженні.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою вимоги скарги задовольнити. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права в частині неналежного з`ясування обставин справи та не надання належної правової оцінки доводам скарги.

Володарським районним відділом державної виконавчої служби було подано відзив на апеляційну скаргу в якому вказувалося на те, що за наявними в матеріалах справи доказами вбачається що ОСОБА_1 особисто отримала надіслане на її адресу, (встановлену шляхом розшуку боржника) повідомлення про відкриття провадження. Відтак звинувачення боржника про недотримання державним виконавцем вимог Закону України

«Про виконавче провадження" в частині повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження є безпідставними. Дії державного виконавця були спрямовані на вчинення всіх можливих заходів щодо ефективного виконання виконавчого документа, є законними та вчинені у межах наданих йому повноважень відповідно до Закону України « Про виконавче провадження». Права ОСОБА_1 не було порушено.

Представник Володарського районного відділу державної виконавчої служби у судовому засіданні не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Скаржник будучи повідомленою про розгляд справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилася, поважність причин своєї неявки суду не повідомила.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи було встановлено, що в провадженні Володарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження №51160010 з примусового виконання виконавчого листа №2/364/79/15, виданого 17.11.2015 року Володарським районним судом Київської області, про стягнення коштів зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк».

У зв'язку з невиконанням боржником у добровільному порядку судового рішення, постановою старшого державного виконавця Володарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пігулевською К.М. від 21.08.2019 року з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 73 368,20 гривень.

21.08.2019 року виконавче провадження №51160010 закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а постанова від 21.08.2019 року про стягнення виконавчого збору виділена в окреме виконавче провадження, яке відкрито постановою державного виконавця від 22.08.2019 року за №59875348.

Крім того, 22.08.2019 року в межах виконавчого провадження №59875348 винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Посилаючись на те, що вона не отримував постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №59875348 від 22.08.2019 року, ОСОБА_1 вважала, що проведення будь-яких виконавчих дій є незаконним, а тому просила скасувати постанову про арешт майна боржника від 22.08.2019 року.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України „ Про виконавче провадження".

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Виконавчим документом в даному випадку є постанова старшого державного виконавця Володарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пігулевською К.М. від 21.08.2019 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

У виконавчому документі адресою боржника зазначено: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції на подання Володарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її останнє місце знаходження було встановлено за адресою: АДРЕСА_2

З урахуванням зазначено, супровідний лист та копія постанови про відкриття виконавчого провадження №59875348 від 22.08.2019 року виконавцем правомірно була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та отримана адресатом 27.08.2019 року ( поштове відправлення № 264 а.с. 34-35).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 закону України „ Пров виконавче провадження ", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Тобто, у зазначеній статті Закону не встановлено такої норми як „ місце реєстрації боржника » .

Також АДРЕСА_2 скаржником було зазначено як адреса її уповноваженого представника - ОСОБА_3 (а.с. 37).

За положеннями ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження, у тому числі, є представники сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 про недотримання державним виконавцем вимог Закону України „Про виконавче провадження" в частині повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження є безпідставними.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті ( опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 56 Закону України „Про виконавче провадження" постанова про арешт майна ( коштів ) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З огляду на викладене, вимоги про скасування постанови щодо накладення арешту на майно боржника від 22.08.2019 року також підлягають відхиленню як похідні від вимог про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: