Справа № 138/2709/20
Провадження №:2-з/138/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення їх позову до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з вказаним вище позовом та заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що позивачі просять стягнути з відповідача страхове відшкодування на загальну суму 93 646,00 грн. у зв`язку із смертю ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 03.07.2020 відповідач листом повідомив позивачів про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з добровільною виплатою винуватцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 частини моральної та матеріальної шкоди. У позивачів є стійкі побоювання щодо неможливості виконання відповідачем в подальшому рішення суду, оскільки сума страхового відшкодування є значною. Крім того, відповідно до фінансової звітності за 2020 рік, що оприлюднено НБУ значна кількість страховиків виходить з ринку за власною ініціативою, так у І півріччі 2020 року виключено 20 страховиків, а у ІІ півріччі 2020 року до НБУ надійшло 8 заяв від страховиків про анулювання ліцензій, 7 з яких задоволено. Однак, НБУ не конкретизувало, які саме страховики подали такі заяви, а тому у разі відкликання ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачі не одержать реального відшкодування шкоди. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в межах суми заявленого позову у розмірі 97 409,25 грн., що містяться на рахунках ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Відповідно до вимог ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, зокрема, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи таке.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, в заяві про забезпечення позову представник позивачів просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в межах суми заявленого позову у розмірі 97 409,25 грн., що містяться на рахунках ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідно до фінансової звітності за 2020 рік, що оприлюднено НБУ, значна кількість страховиків виходить з ринку за власною ініціативою. Так, у І півріччі 2020 року виключено 20 страховиків, а у ІІ півріччі 2020 року до НБУ надійшло 8 заяв від страховиків про анулювання ліцензій, 7 з яких задоволено (а.с.44,45).

В свою чергу, стороною позивача не надано суду доказів, що відповідачем дійсно було подано заяву про відкликання ліцензії чи будь-якого доказу, який би свідчив про такі наміри.

Крім того, законодавством не передбачено можливості накладення арешту на частину коштів в межах рахунків. Арешт може бути накладено на весь рахунок сторони.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 3,11, 149-151, 153,154, 247,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення їх позову до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 26.10.2020.

Суддя: Т.Б.Київська