Провадження № 2/638/1690/20
3 лютого 2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Цвіри Д.М.,
при секретарі - Панікарук В.В.,
представника позивача - адвоката Болоховцева Є.О.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Моторне (транспортне) страхове бюро про відшкодування шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою, -
05.07.2019р. позивач звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з вищезазначеним позовом, в якому просив суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та Моторного (транспортного) страхового бюро на користь ОСОБА_2 , грошову суму страхового відшкодування у розмірі 52 990 гривень 18 коп.; стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , грошову суму франшизи у розмірі 1 000 гривень 00 коп.; стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , вартість проведення експертного дослідження у розмірі 2 300 гривень 00 коп.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», Моторного (транспортного) страхового бюро, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , судові витрати в розмірі 768 гривень 40 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.06.2018р. в Харкові на перехресті вул. Шатилівська та вул. Ляпунова сталася дорожньо - транспортна пригода за таких обставин: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , не надав переваги в русі автомобілю «SUBARU LEGACY», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 і який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з ним зіткнення, а автомобіль «SUBARU LEGACY» в свою чергу вдарив мотоцикл «КЕЕWAY SUРЕRLIGНТ», держаний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було заподіяно матеріальних збитків. Своїми Діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України.
Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 . який належить ОСОБА_3 , була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АМ 10686849.
16.06.2018р. ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до регіонального представника ТДВ «СТ «Домінанта» в м. Харкові, де подав заяву про обставини дорожньо - транспортної пригоди. Заяву було прийнято, але представники ТДВ «СТ «Домінанта» повідомили, що 07.06.2018р. Національна комісія з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийняла Розпорядження №866 про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ТДВ «СТ «Домінанта».
Враховуючи отриману інформацію, а також вимоги розділу IV Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 16.06.2018р. засобами поштового зв`язку направив Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду на адресу МТСБУ.
Не дочекавшись будь - яких дій з боку ТДВ «СТ «Домінанта» і МТСБУ щодо огляду пошкоджень автомобіля «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання незалежного експертно - оціночного автотоварознавчого дослідження вказаного транспортного засобу, уклав Договір №287/18 про надання послуг з автотоварознавчого дослідження із Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 . На виконання цього договору, ОСОБА_2 сплатив вартість послуг у сумі 2300 грн. та 03.07.2018р. надав автомобіль «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , для огляду.
Станом на день розгляду справи, ремонтно - поновлювальні роботи автомобілю «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , не проводились з причини невиконання з боку всіх Відповідачів вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Крім того, в порушення вимог п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не була сплачена сума франшизи в розмірі 1 000 грн.
Як вже зазначалося вище, Позивач, у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дотримуючись відповідних строків, у червні 2018 року подав регіональному представнику ТДВ «СТ «Домінанта» в м. Харкові заяву про виплату страхового відшкодування, а також направив засобами поштового зв`язку Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду на адресу МТСБУ.
Від ТДВ «СТ «Домінанта» будь - яких листів на адресу Позивача не надходило, страхового відшкодування здійснено не було. Від МТСБУ Позивач отримав лист (вих№3.1- 0421033 від 27.06.2018 року), в якому МТСБУ повідомило про відсутність підстав для здійснення Позивачеві з боку Відповідача 4 регламентної виплати (страхового відшкодування). Страхового відшкодування з боку МТСБУ також не надходило.
Враховуючи, що вартість ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно Висновку №30С судової автотоварознавчої експертизи від 27.08.2018р. складає 53 990 грн. 18 коп., і що сума франшизи складає 1000 грн. 00 коп., Позивач вважає, що з ТДВ «СТ «Домінанта» та МТСБУ на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню грошова сума у розмірі 52 990 грн. 18 коп.
Позивач вважає, що розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь, складає 2 300 грн. 00 коп., вартість отриманих послуг з автотоварознавчого дослідження у відповідності до Договору №287/18 від 26.06.2018р.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та правові підстави позову в повному обсязі, просив позов задовольнити з обставин, викладених у позові та поясненнях до позовної заяви, наданих в судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав, в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього та ОСОБА_3 суми франшизи, мотивуючи тим, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплата франшизи не передбачена, надавши представнику позивача поліс для огляду. Додатково пояснив, що автомобіль «АЗЛК 2140» належить ОСОБА_3 на праві власності. Відповідач не заперечував проти вимоги позивача щодо стягнення з нього та ОСОБА_3 вартості автотоварознавчого дослідження.
Представник відповідача МТСБУ в судове не з`явився, у відповідності до ст. 178 ЦПК України подав відзив в якому зазначає, що відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказаний нормативно - правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно Витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 , як володільця транспортного засобу, на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом АМ 10686849.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;
б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;
в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;
г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;
ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;
д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.
Вказано норма закону передбачає чіткий перелік випадків, за яких МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
Отже, враховуючи те, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на момент ДТП в ТДВ «СТ «Домінанта», то відповідно до чинного законодавства, саме ТДВ «СТ «Домінанта», яке взяло на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу в ДТП винною особою, зобов`язане відшкодувати шкоду.
Дане відшкодування шкоди, має бути здійснене страховиком винуватця ДТП - ТДВ «СТ «Домінанта» в межах ліміту відповідальності за полісом обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності та на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом виплати страхового відшкодування, в разі звернення потерпілої особи до такого страховика, надання всіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування та наявності законних підстав для виплати страхового відшкодування.
Відповідно до законодавства, саме господарський суд своїм рішенням може визнати боржника банкрутом, натомість позивачем не надано докази того, що на момент подання позовної заяви, ТДВ «СТ «Домінанта» перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство.
МТСБУ вважає, що позивачем невірно визначено суб`єкта відповідальності за завдану шкоду. Також просив розглядати справу за відсутності його представника.
Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за місцезнаходженням юридичної особи. Причини неявки представник відповідача суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від представника відповідача не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю місця реєстрації, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідачі ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_3 в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строк не подали до суду відзиви на позовну заяву, в зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомлених відповідачів ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_3 в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає можливим проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 14.06.2018р. в Харкові на перехресті вул. Шатилівська та вул. Ляпунова сталася дорожньо - транспортна пригода за таких обставин: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , не надав переваги в русі автомобілю «SUBARU LEGACY», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 і який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з ним зіткнення, а автомобіль «SUBARU LEGACY» в свою чергу вдарив мотоцикл «КЕЕWAY SUРЕRLIGНТ», держаний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було заподіяно матеріальних збитків. Своїми Діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода 14.06.2018р., встановлена постановою суду.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
В позовній заяві зазначено та не спростовано представником позивача в судовому засіданні, що 16.06.2018р. ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до регіонального представника ТДВ «СТ «Домінанта» в м. Харкові, де подав заяву про обставини дорожньо - транспортної пригоди. Заяву було прийнято, але представники ТДВ «СТ «Домінанта» повідомили, що 07.06.2018р. Національна комісія з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийняла Розпорядження №866 про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ТДВ «СТ «Домінанта». Однак доказів того, що позивач звертався до регіонального представника ТДВ «СТ «Домінанта» в м. Харкові, суду не надано.
Також, позивач стверджує, що цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_3 , була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АМ 10686849, в той час, як з заперечень МТСБУ вбачається, що саме ОСОБА_1 застраховано в ТДВ «СТ «Домінанта» цивільно - правову відповідальність транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто визначити чи може ТДВ «СТ «Домінанта» бути суб`єктом відповідальності неможливо, натомість позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог.
Щодо належності авто саме ОСОБА_3 , суду також не надано доказів і тому зробити висновок, що вона є належним відповідачем у справі суду складно.
Також недоведеними є позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суми франшизи, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплата франшизи не передбачена, надавши представнику позивача поліс для огляду.
26.06.2018р. позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 з заявою про призначення дослідження автомобіля.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.
Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо - транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:
-навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;
-неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно приписів ст. 1166 та ст.1192 ЦК України потерпілий має право на повне відшкодування завданої йому шкоди внаслідок протиправних дій особи, зокрема, має право на відшкодування шкоди, визначеної в розмірі вартості необхідного для відновлення пошкодженого майна ремонту.
При чому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.
За таких обставин, позов визнається судом не доведеним, не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено що суб`єктами відповідальності є той перелік відповідачів, який вказаний позивачем в позові, підтверджень того, що в ТДВ «СТ «Домінанта» застраховано цивільно - правову відповідальність транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 суду не надано, вимога про виплату суми франшизи також нічим не підтверджено, включення МТСБУ до числа відповідачі, позивач пояснив тільки тим, що ТДВ «СТ «Домінанта» перебуває в стадії припинення та і чи є ОСОБА_3 власником транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , суду також доведено.
Зважаючи, що із наданих позивачем доказів неможливо встановити суб`єктів відповідальності, суд також відмовляє в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2300грн.
Зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнення з відповідачів на користь позивача, судових витрат, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188,1194 ЦК України, суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Моторне (транспортне) страхове бюро про відшкодування шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 10.02.2020р.
Суддя: Д.М.Цвіра