23.09.2020 Справа № 331/196/20
Провадження № 2/331/658/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого: судді Антоненко М.В.

при секретарі: Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з матері на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , звернулась до суду із уточненим позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських про стягнення аліментів з матері на утримання дитині, призначення опікуна.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_1 , відомості про батька при народженні дитини записані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Підставою взяття дитини на облік є неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю ОСОБА_2 , 1991 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Малолітній ОСОБА_4 23.08.2018 року був тимчасово влаштований до родини прадіда ОСОБА_5 та прабаби ОСОБА_3 , які звертались до Жовтневого районного суду з позовною заявою щодо позбавлення матері дитини батьківських прав. В травні 2019 року позивачу - ОСОБА_6 було відмовлено в позовних вимогах. Однак станом на сьогоднішній час, мати дитини ОСОБА_2 жодним чином не змінила свого ставлення до дитини, не займається його вихованням, не піклується станом здоров`я, матеріально не утримує.

ОСОБА_2 є матір`ю трьох малолітніх дітей - ОСОБА_1 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2012 року народження та ОСОБА_8 , 2019 року народження. Відповідач разом з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали в сім`ї діда ОСОБА_5 з 2008 року по травень 2016 року. Зі слів ОСОБА_5 , відповідач не працювала, не мала доходів, крім соціальної допомоги одинокій матері. В цей період позивач з дружиною допомагали ОСОБА_2 утримувати та доглядати дітей.

З червня 2016 року ОСОБА_2 з дітьми та неповнолітньою сестрою, ОСОБА_11 , 2002 року народження, яка на той час перебувала під її піклуванням, переїхала проживати в м. Марганець в будинок померлої матері. В лютому 2018 року чоловік ОСОБА_2 привіз дітей в Запоріжжя, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після сварки пішла з дому та залишила дітей без нагляду на декілька днів, не відповідала на телефонні дзвінки. Дід дітей, ОСОБА_5 , забрав онуків ОСОБА_12 та ОСОБА_1 до себе, друга дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_7 залишилась з батьком. ОСОБА_5 повідомив відділ по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про перебування в нього підопічної дитини. З цього часу ОСОБА_5 та його дружина фактично забезпечували всі потреби малолітнього ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_13 , які залишились проживати в їх сім`ї, - оформили дітей до навчальних закладів, забезпечували одягом, взуттям, навчальним приладдям, харчуванням, лікуванням. ОСОБА_2 будь-якої матеріальної допомоги не надавала, з сином не спілкувалась, не цікавиться навчанням, успіхами дитини, не турбується про його здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, не оформила державну допомогу на дитину.

Діти, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , відмовлялись повернутись до ОСОБА_2 , розповідали, що у м. ОСОБА_15 часто залишала дітей на самоті, уходила вночі до сусідів, там гуляла, пила з ними пиво. Якщо на ОСОБА_16 були скарги від вчителів, то мати не розбиралась, лупцювала його, як покарання вижинала сина в одній майці та шортах на вулицю на холод. ОСОБА_2 надсилались листи щодо вимог законодавства до піклувальника неповнолітньої дитини, відповідальність за невиконання обов`язків, але ОСОБА_17 до відділу не приходила, на телефонні дзвінки не відповідала. ОСОБА_2 з`явилась до відділу лише наприкінці травня 2018 року. Опіку було припинено у червні 2018 року згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 22.06.2018 № 174 р «Про звільнення ОСОБА_2 від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_5 піклувальником над дитиною».

Враховуючи, що ОСОБА_4 фактично залишився без батьківського піклування, на підставі наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.08.2018 № 665 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_1 » дитину тимчасово влаштовано в сім`ю прадіда ОСОБА_5 .

Згідно з характеристикою дитини ОСОБА_1 , наданою адміністрацією Марганецької спеціалізованої загальноосвітньої школи, в якій хлопець навчався у 3 класі, мати не цікавилась навчанням сина, нехтувала його вихованням, школу відвідувала нерегулярно, на батьківські збори не приходила. ОСОБА_4 часто пропускав заняття без повалених причин.

Згідно листа Запорізької загальноосвітньої школи № 3, в якій наразі навчається дитина, зазначено, що вихованням учня опікується дідусь ОСОБА_5 та бабуся, які приділяють належну увагу щодо здобуття ОСОБА_9 повної загальної середньої освіти, слідкують за зовнішнім виглядом онука, чистотою одягу. Також виявляють належну зацікавленість навчанням дитини та її розвитком, регулярно відвідують батьківські збори. Мати ОСОБА_2 участь у вихованні сина не бере. Не цікавиться його шкільним життям, жодного разу школу та батьківські збори не відвідала. На контакт з працівниками школи не йде.

Згідно інформації КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 10.10.2019 № 1816/01-03, мати не займається обстеженням, лікуванням, вакцинацією та оздоровленням дитини. Хлопчик проживає з бабусею та дідусем.

Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 19.07.2019 № 2041/03-0, спеціалістами відділу соціальної роботи ЗМЦСССДМ по Олександрівському району здійснювались виходи за адресою проживання дитини. Під час обстеження було встановлено, що хлопчик дійсно мешкає із прадідом та прабабою вже майже 2 роки. Мати дитини, ОСОБА_2 мешкає за іншою адресою, перебуває у шлюбі та виховує ще двох дітей. ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до ОСОБА_9 . Прадід та прабаба, з якими проживає дитина, мали надію, що після рішення суду мати змінить своє ставлення до дитини, але ситуація не змінилась. ОСОБА_2 і надалі не виявляє жодного бажання виправити ситуацію та покращити свої стосунки із сином. ОСОБА_9 вважає, що мати викреслила його із свого життя, оскільки не хоче навіть спілкуватись з ним.

Під час бесіди малолітній ОСОБА_4 повідомив, що проживає в сім`ї прадіда з лютого місяця 2018 року. Мати залишила дітей після сварки з чоловіком. Діти вранці її не знайшли, додому вона не прийшла, тому "батько відвіз їх до Запоріжжя до своєї матері. Наступного дня його ( ОСОБА_16 ) та ОСОБА_18 забрав дідусь". Мати з дитиною не спілкується, не телефонує, приходила лише один раз, запрошувала на прогулянку, але хлопчик відмовся "після всього, що вона робила". Малолітній ОСОБА_1 розповів, що мати лупцювала його за поведінку в школі, вижинала взимку з дому без одягу, вживала багато пива, залишала дітей вночі самих, тому що гуляла з сусідами. Хлопчик іноді спілкується з сестрою ОСОБА_10 , яка проживає з матір`ю, по телефону баби ОСОБА_19 . Дитина погоджується з позбавленням матері батьківських прав та бажає і надалі проживати разом з дідом та бабою. Дитині роз`яснені правові наслідки позбавлення матері батьківських прав, наголошено на можливості поновлення у правах у разі бажання матері змінити свою поведінку та ставлення до своїх обов`язків.

Відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей, матері ОСОБА_2 неодноразово надсилались листи-запрошення з роз`ясненнями законодавства щодо виконання батьківських обов`язків. Також пропонувалось їй як матері, визначитись із її ставленням до подальшої долі малолітнього сина ОСОБА_9 . Про прийняте рішення та вжиті заходи повідомити відділ. Однак на письмові запрошення ОСОБА_2 не з`являлась, про причини неявки та ставлення до порушеного питання не повідомляла.

На засідання комісії, яка відбулась 28.11.2019 була присутня ОСОБА_2 . На запитання чому вона не приходила раніше, відповіді не надала. ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення її батьківських прав, стверджує, що саме дід налаштовує дитину проти неї та не надає їй спілкуватись з сином. З її слів, дід ОСОБА_6 постійно втручався в її життя і забороняв навіть відводити дитину до гуртків.

Членами комісії матері ОСОБА_2 було нагадано про рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2019, а саме: попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 знову були роз`ясненні вимоги законодавства щодо виконання батьками батьківських обов`язків та про відповідальність за ухилення від їх виконання.

Однак станом на сьогоднішній час, мати дитини ОСОБА_2 жодним чином не змінила свого ставлення до дитини, не займається його вихованням, не піклується станом здоров`я, матеріально не утримує. ОСОБА_2 не пояснила причини відсутності змін у її ставленні до сина ОСОБА_9 та не повідомила про свої наміри щодо вирішення подальшої долі її сина.

Розглянувши сукупність викладеної інформації, наявних документів, керуючись вимогами законодавства України, комісія з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району дійшла висновку про необхідність звернення органу опіки та піклування до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів з матері на утримання дитини.

Крім цього, у позові зазначено, що малолітній ОСОБА_4 вже більше двох років проживає з прабабою ОСОБА_3 та прадідом ОСОБА_5 , які піклуються про стан здоров`я онука, займаються вихованням дитини, оздоровленням, утримують дитину та створюють необхідні умови для проживання, навчання та розвитку. Дитина погоджується з позбавленням матері батьківських прав та бажає і надалі проживати разом з дідом та бабою.

ОСОБА_3 виявила бажання бути опікуном дитини.

Згідно з висновком служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 03.01.2020 № 01-17/18 ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради як кандидат в опікуни (піклувальники). ОСОБА_3 включена до Єдиного електронного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, усиновлювачів, прийомних батьків та батьків-вихователів.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитиметься дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку; призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 25.05.2020 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 25.05.2020 року, 25.08.2020 року, 23.09.2020 р. не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в т.ч. шляхом розміщенні оголошеня на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причину неявки суд не повідомила.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження малолітнього ОСОБА_1 , відомості про батька при народженні дитини записані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Підставою взяття дитини на облік є неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачкою - матір`ю ОСОБА_2 , 1991 року народження.

Вказане підтверджується Наказом Служби (управління) у справах дітей від 21.10.2019 р. № 788.

Малолітній ОСОБА_4 , 23.08.2018 року був тимчасово влаштований до родини прадіда ОСОБА_5 та прабаби ОСОБА_3 , які звертались до Жовтневого районного суду з позовною заявою щодо позбавлення матері дитини батьківських прав.

21 травня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя постановлено рішення по справі № 331/4407/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, згідно з яким: в позові відмовлено; попереджено відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покладено на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час розгляду даної справи матір дитини ОСОБА_2 жодним чином не змінила свого ставлення до дитини, не займається його вихованням, не піклується станом здоров`я, матеріально не утримує.

ОСОБА_2 є матір`ю трьох малолітніх дітей - ОСОБА_1 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2012 року народження та ОСОБА_8 , 2019 року народження, що підтверджується доданими до позову свідоцтвами про народження.

Третя особа по справі ОСОБА_3 , яка є прабабою малолітнього ОСОБА_4 , підтвердила суду, що відповідачка ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали в сім`ї діда ОСОБА_5 з 2008 року по травень 2016 року. Відповідачка в цей час не працювала, не мала доходів, крім соціальної допомоги одинокій матері. З червня 2016 року ОСОБА_2 з дітьми та неповнолітньою сестрою, ОСОБА_11 , 2002 року народження, яка на той час перебувала під її піклуванням, переїхала проживати в м. Марганець в будинок померлої матері. В лютому 2018 року чоловік ОСОБА_2 привіз дітей в Запоріжжя, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після сварки пішла з дому та залишила дітей без нагляду на декілька днів, не відповідала на телефонні дзвінки. Дід дітей, ОСОБА_5 , забрав онуків ОСОБА_12 та ОСОБА_1 до себе, друга дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_7 залишилась з батьком. ОСОБА_5 повідомив відділ по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про перебування в нього підопічної дитини. З цього часу ОСОБА_5 та його дружина фактично забезпечували всі потреби малолітнього ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_13 , які залишились проживати в їх сім`ї, - оформили дітей до навчальних закладів, забезпечували одягом, взуттям, навчальним приладдям, харчуванням, лікуванням. ОСОБА_2 будь-якої матеріальної допомоги не надає, з сином не спілкується, не цікавиться навчанням, успіхами дитини, не турбується про його здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, не оформила державну допомогу на дитину.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 підтвердили суду, що ОСОБА_2 жодним чином не цікавиться життям, навчанням, здоров`я, розвитком свого малолітнього сина ОСОБА_9 з 2018 року. Будь-яку допомогу на утримання сина не надає. З 2018 року ОСОБА_9 знаходиться на повному отриманні прадіда та прабаби, проживає, також, разом з ними.

В порядку ст. 232 ЦПК України в судовому засіданні було допитано малолітнього ОСОБА_1 , який пояснив суду, що не бажає спілкуватись з матір`ю. Небажання спілкування обґрунтував тим, що під час проживання в місті м. Марганець, матір часто залишала його на самоті, уходила вночі до сусідів, там гуляла, пила з ними пиво. У випадку скарг від вчителів, матір не розбиралась, лупцювала його, як покарання вижинала в одній майці та шортах на вулицю на холод. З 2018 року він постійно мешкає з прадідом ОСОБА_5 та прабабою ОСОБА_3 , які турбуються про нього та повністю утримують.

В судовому засіданні вивчено та оголошено:

-розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 22.06.2018 № 174 р «Про звільнення ОСОБА_2 від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_5 піклувальником над дитиною».

-наказ служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.08.2018 № 665 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_1 » дитину тимчасово влаштовано в сім`ю прадіда ОСОБА_5 .

Згідно з характеристикою дитини ОСОБА_1 , наданою адміністрацією Марганецької спеціалізованої загальноосвітньої школи, в якій хлопець навчався в 3 класі: «мати не цікавилась навчанням сина, нехтувала його вихованням, школу відвідувала нерегулярно, на батьківські збори не приходила. ОСОБА_4 часто пропускав заняття без повалених причин».

Згідно листа Запорізької загальноосвітньої школи № 3: «вихованням учня опікується дідусь ОСОБА_5 та бабуся., які приділяють належну увагу щодо здобуття ОСОБА_9 повної загальної середньої освіти, слідкують за зовнішнім виглядом онука, чистотою одягу. Також виявляють належну зацікавленість навчанням дитини та її розвитком, регулярно відвідують батьківські збори. Мати ОСОБА_2 участь у вихованні сина не бере. Не цікавиться його шкільним життям, жодного разу школу та батьківські збори не відвідала. На контакт з працівниками школи не йде».

Згідно інформації КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 10.10.2019 № 1816/01-03: «мати не займається обстеженням, лікуванням, вакцинацією та оздоровленням дитини. Хлопчик проживає з бабусею та дідусем».

Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 19.07.2019 № 2041/03-0: «спеціалістами відділу соціальної роботи ЗМЦСССДМ по Олександрівському району здійснювались виходи за адресою проживання дитини. Під час обстеження було встановлено, що хлопчик дійсно мешкає із прадідом та прабабою вже майже 2 роки. Мати дитини, ОСОБА_2 мешкає за іншою адресою, перебуває у шлюбі та виховує ще двох дітей. ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до ОСОБА_9 . Прадід та прабаба, з якими проживає дитина, мали надію, що після рішення суду мати змінить своє ставлення до дитини, але ситуація не змінилась. ОСОБА_2 і надалі не виявляє жодного бажання виправити ситуацію та покращити свої стосунки із сином. ОСОБА_9 вважає, що мати викреслила його із свого життя, оскільки не хоче навіть спілкуватись з ним».

Під час бесіди малолітній ОСОБА_4 повідомив, що проживає в сім`ї прадіда з лютого місяця 2018 року. Мати залишила дітей після сварки з чоловіком. Діти вранці її не знайшли, додому вона не прийшла, тому "батько відвіз їх до Запоріжжя до своєї матері. Наступного дня його ( ОСОБА_16 ) та ОСОБА_18 забрав дідусь". Мати з дитиною не спілкується, не телефонує, приходила лише один раз, запрошувала на прогулянку, але хлопчик відмовся "після всього, що вона робила". Малолітній ОСОБА_1 розповів, що мати лупцювала його за поведінку в школі, вижинала взимку з дому без одягу, вживала багато пива, залишала дітей вночі самих, тому що гуляла з сусідами. Хлопчик іноді спілкується з сестрою ОСОБА_10 , яка проживає з матір`ю, по телефону баби ОСОБА_19 . Дитина погоджується з позбавленням матері батьківських прав та бажає і надалі проживати разом з дідом та бабою. Дитині роз`яснені правові наслідки позбавлення матері батьківських прав, наголошено на можливості поновлення у правах у разі бажання матері змінити свою поведінку та ставлення до своїх обов`язків».

В судовому засіданні вивчено та оголошено листи-запрошення Відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей, надіслані на адресу матері ОСОБА_2 з роз`ясненнями законодавства щодо виконання батьківських обов`язків. В листах пропонувалось їй як матері, визначитись із її ставленням до подальшої долі малолітнього сина ОСОБА_9 .

Згідно зі ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.-ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрійському району як органом опіки та піклування надано суду висновок від 04.01.2020 р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Так, у висновку зазначено, що на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (наказ служби (управління) від 21.10.2019 № 788 "Про взяття на облік"). Підставою взяття дитини на облік є неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю ОСОБА_2 , 1991 року народження. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.07.2018, виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх дітей - ОСОБА_1 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2012 року народження, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Майже з народження ОСОБА_9 , ОСОБА_2 проживала в сім`ї діда ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Сім`я діда допомагала ОСОБА_2 доглядати та утримувати дитину. ОСОБА_2 , зі слів діда, залишала дитину на декілька днів, а іноді і тижнів. Стосунки в родині бували конфліктні, тому що матір дитини дратували зауваження родичів щодо догляду за дитиною, необхідності гуляти з сином, грати з ним, читати книжки, розвивати його. Після одруження та народження другої дитини сім`я ОСОБА_2 залишилась проживати за вищевказаною адресою.

У 2016 році ОСОБА_2 була призначена опікуном своєї малолітньої сестри ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі смертю їх матері (розпорядження голови районної адміністрації від 19.02.2016 № 100 р "Про призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини-сироти"). В червні 2016 року ОСОБА_2 виїхала зі своєю сім`єю в м. Марганець Дніпропетровської області, проживала в будинку, який успадкувала після померлої матері.

В лютому 2018 року чоловік ОСОБА_2 привіз дітей в Запоріжжя, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після сварки пішла з дому та залишила дітей без нагляду на декілька днів, не відповідала на телефонні дзвінки. Дід дітей, ОСОБА_5 , забрав онуків ОСОБА_12 та ОСОБА_1 до себе, друга дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_7 залишилась з батьком. ОСОБА_5 повідомив відділ по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про перебування в нього підопічної дитини. Діти, ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , відмовлялись повернутись до ОСОБА_2 , розповідали, що у м. ОСОБА_15 часто залишала дітей на самоті, уходила вночі до сусідів, там гуляла, пила з ними пиво. Якщо на ОСОБА_16 були скарги від вчителів, то мати не розбиралась, лупцювала його, як покарання вижинала сина в одній майці та шортах на вулицю на холод. ОСОБА_2 надсилались листи щодо вимог законодавства до піклувальників неповнолітньої дитини, відповідальність за невиконання обов`язків, але ОСОБА_17 до відділу не приходила, на телефонні дзвінки не відповідала. ОСОБА_2 з`явилась до відділу лише наприкінці травня 2018 року. Опіку було припинено у червні 2018 року згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 22.06.2018 № 174 р «Про звільнення ОСОБА_2 від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_5 піклувальником над дитиною».

Після повернення до Запоріжжя, ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_7 стала проживати у чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 . Її син ОСОБА_4 залишився у прадіда ОСОБА_5 . Враховуючи, що ОСОБА_2 не забрала свого сина ОСОБА_9 до себе, не утримувала дитину, не займалась вихованням, навчанням, оздоровленням дитини, дід ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_9 . Під час судового процесу було з`ясовано, що ОСОБА_2 вагітна, після народження третьої дитини вона скаржилась на погане самопочуття. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2019 року ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з необгрунтованістю, ОСОБА_2 попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_1 .

Але протягом 2019 року ОСОБА_2 свого ставлення до ОСОБА_9 не змінила, вона не намагалась налагодити стосунки з дитиною, не забезпечувала сина матеріально, не отримувала на дитину допомогу одинокій матері, що підтверджується листами УСЗН по Олександрівському та Комунарському районах, не відвідувала навчальний заклад, не займалась навчанням дитини, лікуванням та оздоровленням. Внаслідок такої поведінки матері, малолітній ОСОБА_1 був взятий на облік в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради по Олександрівському району як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків.

Відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_2 неодноразово надсилались листи-запрошення з роз`ясненнями законодавства щодо виконання батьківських обов`язків. Також пропонувалось їй як матері, визначитись із її ставленням до подальшої долі малолітнього сина ОСОБА_9 , про що повідомити відділ. Однак на письмові запрошення ОСОБА_2 не з`являлась, про причини неявки та ставлення до порушеного питання не повідомляла.

На засідання комісії, яка відбулась 28.11.2019 була присутня ОСОБА_2 . На запитання чому вона не приходила раніше, відповіді не надала. ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення її батьківських прав, стверджує, що саме дід налаштовує дитину проти неї та не надає їй спілкуватись з сином. З її слів, дід ОСОБА_6 постійно втручався в її життя і забороняв навіть відводити дитину до гуртків.

Членами комісії матері ОСОБА_2 було нагадано про рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2019, а саме: попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 знову були роз`ясненні вимоги законодавства щодо виконання батьками батьківських обов`язків та про відповідальність за ухилення від їх виконання.

Однак станом на сьогоднішній час, мати дитини ОСОБА_2 жодним чином не змінила свого ставлення до дитини, не займається його вихованням, не піклується станом здоров`я, матеріально не утримує. ОСОБА_2 не пояснила причини відсутності змін у її ставленні до сина ОСОБА_9 та не повідомила про свої наміри щодо вирішення подальшої долі її сина.

З метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, керуючись вимогами статті 171 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина має бути вислухана з питань, що стосуються її особисто, з ОСОБА_4 було проведено бесіду, під час якої думка дитини була вислухана. ОСОБА_9 повідомив, що проживає в сім`ї прадіда з лютого 2018 року. Мати залишила його після сварки з чоловіком. Дитина погоджується з позбавленням матері батьківських прав та бажає і надалі проживати разом з дідом та бабою.

Враховуючи викладене, керуючись частинами 4, 5 статті 19, статтями 155, 164 Сімейного кодексу України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє суду зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Досліджені письмові докази та пояснення учасників процесу беззаперечно свідчать про наявність вини в діях відповідачки ОСОБА_2 і те, що змінити її поведінку у кращу сторону неможливо, оскільки її ухилення виконання своїх обов`язків є свідомим та систематичним.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки та піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 63 ЦК України, встановлюють, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В судовому засіданні вивчено та оголошено висновок служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 03.01.2020 № 01-17/18, згідно з яким ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради як кандидат в опікуни (піклувальники). ОСОБА_3 включена до Єдиного електронного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, усиновлювачів, прийомних батьків та батьків-вихователів.

Оцінюючи здобуті в судовому в судовому засіданні належні та допустимі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем повністю доведено та обґрунтовано необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 ; стягнення з неї аліментів та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 150, 157, 164, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 60, 62, 63 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Запорізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з матері на утримання дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , опікуном малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.01.2020 року та до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 надіслати за місцем реєстрації народження дитини до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що передбачено ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України (69041, м. Запоріжжя, вул. Петра Ребра, 9 А).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М.В. Антоненко