Справа №333/5919/20
Провадження №2-о/333/262/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

присяжних Вишневського С.Г.,

Гончарова І.Л.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю прокурора Березовської А.В.,

представника заявника Шишко О.Г. ,

лікаря-психіатра Соболь І.М.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу №333/5919/20 за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної радиПаталах Ф.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 22.10.2020 року. Госпіталізований повторно. З 18.07.2019 року по 14.08.2019 рік вперше знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з діагнозом: «Хронічний маячний розлад». Зі слів матері та дружини відомо, що ознаки психічного розладу з`явились у 2017 році, коли ОСОБА_3 став вважати, що за ним слідкують, дивляться, шепочуться, насміхаються невідомі. Тоді в приватному порядку ОСОБА_3 був оглянутий лікарем-психіатром, деякий час приймав психотропні засоби, але згодом його психічний стан суттєво погіршився. Напередодні минулої госпіталізації ОСОБА_3 повідомив дружині, що в їх родині все жахливо, що його переслідують «страшні люди», вимагають велику суму грошей, мають намір їх вбити. Стверджував, що дружину та його матір хтось ґвалтує, що їх потрібно рятувати. За хворобливими мотивами звільнився з роботи. В той же час ОСОБА_3 стверджував, що у дружини купа коханців, а він сам нікому не потрібен, його ніхто не любить, над ним всі насміхаються, у нього якісь картинки в голові, «голоси». Вважав, що його самого ґвалтував якийсь чоловік. Скаржився на страх. Казав, що краще померти. Вважав, що за переслідуванням стоять «олігархи», і що його родина для них «піддослідні кролики». Перебуваючи у стаціонарі ОСОБА_3 закрився, хворобливі переживання не розкривав, намагався їх раціоналізувати, але повідомив, що в січні 2017 році хотів вдарити себе ножем в груди, не знав, що з ним коїться. Вважав, що дружина зраджує йому з усіма знайомими, мешканцями села та іншими. Після закінчення стаціонарного лікування нетривалий час приймав психотропні засоби, згодом припинив їх вживання. Зі слів матері та дружини, психічний стан хворого суттєво погіршився протягом останнього місяця, ОСОБА_3 став тривожним, роздратованим, конфліктним, висловлював ідеї переслідування, писав якісь листи до Інтерполу. З кінця серпня ОСОБА_3 став стверджувати, що дружина зраджує йому з коханцями, нібито чув у слухавці відповідні звуки. Казав, що бандити за ним спостерігають, він нічого не може зрозуміти, йому ніхто нічого не пояснює. За вікном хтось стоїть, якісь автівки, чув голоси, які дають йому підказки, кажуть, що робити. Дружина своїми любовними зв`язками, нібито карає його або рятує, це якась таємнича інформація. З вересня 2020 року ОСОБА_3 слідкує за дружиною, ходить за нею по п`ятах, заборонив дитині відвідувати шкільні гуртки, бо вважає, що дружина розраховується за це «натурою». Казав, що його життя не має сенсу, не життя, а кара, що йому краще покінчити з собою, але спочатку вбити родину, а потім себе. ОСОБА_3 став ходити з ножем, казав, що перестріляв би «бандитів» та «коханців» дружини. Напередодні госпіталізації хватався за ніж, направляв його на себе, погрожував когось зарізати. Стверджував, що дитина не його, щоб вона не називала його батьком. Бив кулаками в стіну, зламав ручку в дверях. Вдарив та штовхнув матір, погрожував розправою матері та дружині, погрожував зарізати когось із уявних переслідувачів. За викликом матері, ОСОБА_3 був затриманий нарядом поліції та переданий спеціалізованій психіатричній бригаді ШМД. ОСОБА_3 будучи доставлений до приймального відділення установи у стані психомоторного збудження, накинувся на медичного працівника психіатричної бригади, бився, кричав, повідомив, що його переслідують «люди с ферросплавного завода, террористи и полиция». Що це пов`язано з його дружиною, він вже звертався до поліції та Інтерполу. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим ОСОБА_3 був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих.

23.10.2020 року був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_3 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою позицію щодо клопотання про примусову госпіталізацію однозначно не висловив.

Законний представник у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації ОСОБА_3 .

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.10.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару(а.с.4-5).

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_3 вже неодноразово проходив курс лікування у психіатричній лікарні, являє небезпеку для себе та оточуючих, пояснення законного представника ОСОБА_2 щодо небезпечності останнього, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної радиПаталах Ф.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, буд.10-А.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 24.10.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков

Присяжні С.Г. Вишневський

І.Л. Гончаров