Провадження № 2/522/6732/20
У Х В А Л А

23 жовтня 2020 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунку,

встановив:

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду х позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунку.

Так, статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в порядку за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення до суду з немайновими вимогами складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Позивачу необхідно сплатити судовий збір в зазначеному розмірі.

Одночасно, в порядку ст. 136 ЦПК України, позивач звернувся до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, оскільки він не має грошових коштів, не працює, отримує тільки пенсію в розмірі 1813 гривень, яку не може отримати, не має свого житла, прописаний по адресу центра реєстрації бездомних за адресою: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні ЦПК України не передбачають.

Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Крім цього, в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Доказів на підтвердження скрутного майнового стану позивачем не надано, а сам факт того, що він не отримав дохід за звітний період, не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення розміру судового збору.

Суд не приймає до уваги, посилання позивача про відсутність доходів, оскільки суду надана довідка про пенсію за 2018 рік, що передує звернення до суду більше двох років.

Також суд не приймає до уваги, посилання позивача на місце реєстрації за адресою центра реєстрації бездомних: АДРЕСА_1 , оскільки в позовній заяві та інших наданих суду документах позивачем вказано адреса проживання: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, за подачу даного позову позивачу слід сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

З урахуванням викладеного, з`ясовано, що позивачем не наданий документ, який підтверджує сплату судового збору.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року передбачено, що відповідачами в справі за позовною заявою про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

В свою чергу, орган державної виконавчої служби вказаний як відповідач, а стягувач в зобов`язанні не заявлений стороною судового процесу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суддя робить висновок, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху,

Позовну заяву у новій редакції разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, тому вважаю необхідним позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви щодо сплату судового збору, також позивачу необхідно вказати належне коло осіб учасників справи, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 260, 261 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунку відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з рахунку залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків в позовній заяві, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя Л. М. Чернявська