Провадження № 22-з/812/111/2020
У Х В А Л А

28 грудня 2020 року м. Миколаїв

справа № 471/509/16ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем: Богуславською О.М.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року, ухвалене у цивільній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості та звернення стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ТОВ «Кредекс Фінанс», як правонаступник СТ «Індустріально-експортний банк» та ПАТ «Креді Агріколь Банк, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 грудня 2007 року, забезпеченим договором застави транспортного засобу вартістю 232 320 грн. , позивач просив звернути на заставлене майно - автомобіль марки «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_1 . Заборгованість у розмірі 2000 грн. позивач просив стягнути з поручителя ОСОБА_2 в межах поруки.

За подання позовної заяви до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 4727,8 грн. (за вимогу майнового характеру - 3 349,80 грн., за немайнову - 1 378 грн. (а.с.1,2 том 1).

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 рок на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» з поручителя ОСОБА_2 стягнуто 2000 грн. заборгованості. В рахунок кредитної заборгованості звернуте стягнення на предмет застави - автомобіль марки «HONDA CIVIC», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю НОМЕР_2 ) грн., який належить ОСОБА_1 , шляхом продажу майна позивачем з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та наданням інших повноважень, необхідних для здійснення продажу. З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто 3 349, 80 грн. судового збору.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 його оскаржив та просив рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити.

За подання апеляційної скарги на судове рішення ОСОБА_1 сплачено 5 200,58 (110% х 4727,8) грн. судового збору (а.с.201).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, резолютивну частину рішення доповнено висновком про час утворення та розмір кредитної заборгованості Змінено і розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 1378 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 не погодився с судовим рішенням та оскаржив його в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду (КЦС) від 29 серпня 2018 року рішення Братського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року скасовані та ухвалене нове рішення, яким у позові ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено. З позивача на користь ОСОБА_1 стягнуто 1653 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського апеляційного суду з заявою про повернення 3133,58 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги. Заявник посилався на те, що оскільки апеляційний суд присудив йому сплатити позивачеві 1378 грн. судового збору, то розмір судового збору при подачі апеляційної скарги мав складати 2067 грн. Різниця між цим розміром судового збору та фактично сплаченим (5200,58 грн.) є переплатою, яка має бути йому повернута.

Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 79 ЦПК в редакції, яка діяла на час звернення до суду та вирішення питання про розподіл судових витрат, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлювався законом.

Правилами статті 4 Закону «Про судовий збір, в редакцій та той же час, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви юридичною особою складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, за майновою вимогою, 1 розмір мінімальної заробітної плати за немайновою вимогою, а за подання апеляційної скарги - 110 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Вичерпний перелік підстав для поверненням судового збору передбачений частиною 1 статті 7 Закону «Про судовий збір». Однією з таких підстав є внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1).

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК, в редакції. Яка діяла на той час, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В тому числі і судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам.

Рішенням суду першої інстанції позов ТОВ «Кредекс Фінанс» було задоволено. В порядку статті 88 ЦПК з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто загалом 4727,8 судових витрат, в тому числі з ОСОБА_1 - 3 349, 80 грн. судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржував судове рішення в повному обсязі, судовий збір при поданні апеляційної скарги він сплатив в розмірі 5200,58 грн. (110% х 4727,8 грн.), що відповідав вимогам діючого законодавства.

Підстав для застосування правил пункту 1 частини 1 статті 7 Закону «Про судовий збір» щодо повернення частини судового збору, як переплаченого, судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що про переплату судового збору при поданні апеляційної скарги свідчить зменшення апеляційним судом розміру присудженого відповідачеві судового збору (1378 грн. замість 3 349, 80 грн.) пов`язане з невірним тлумаченням підстав повернення судового збору за статтею 7 Закону «Про судові витрати» та підстав розподілу понесених судових витрат між сторонами за статтею 88 ЦПК в редакції, яка діяла на час апеляційного провадження.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішити (шляхом ухвалення додаткового рішення) питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, оскільки рішення апеляційного суду скасоване.

Відповідно до правил частини 13 статті 141 та підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 416 ЦПК, в редакції, чинній на час касаційного провадження у цій справі, у разі ухвалення касаційним судом нового рішення саме цей суд визначає новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 368 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення 3133,58 грн. переплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Данилова

Судді: В.В. Коломієць

Н.О.Шаманська