Справа № 686/9798/18
Провадження № 2/686/1679/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2

про визнання недійсним договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання. Поданий позов позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , котра в її користь склала заповіт. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав вона дізналась про наявність існує договір довічного утримання, котра є її троюрідною сестрою.

ОСОБА_5 ще за життя в лютому 2015 року самостійно звернулася до суду про розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 його умов.

24.02.2015 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду її залучено до участі у справі, як правонаступника ОСОБА_5

19.09.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом, з яким погодився і апеляційний суд, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

В березні 2018 року в документах та медичній картці ОСОБА_5 , знайшла довідки про те, що вона з 1984 року перебувала на обліку в Хмельницькому психоневрологічному диспансері та знаходилась на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні з 13.08.2003 року та страждала деменцією.

Однак, 06 січня 2015 року вона уклала з відповідачкою ОСОБА_2 договір довічного утримання, незважаючи на те, що вона з 03 січня по 27 січня 2015 року перебувала у Хмельницькій міській лікарні з приводу онкологічного захворювання печінки. В момент укладення вказаного правочину ОСОБА_5 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому волевиявлення ОСОБА_5 було відсутнє. Просить визнати недійсним договір довічного утримання.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просить визнати укладений договір довічного утримання недійсним з наведених у заяві підстав. Подав заяву про поновлення строку для звернення до суду, вважає його пропущеним з поважних причини внаслідок хвороби ОСОБА_4 , оскільки вона страждала ураженням опорно-рухового апарату, самостійно пересуватись не могла, визнана довічно інвалідом ІІ групи.

Представник відповідача ОСОБА_2 заявленого позову не визнав та просить у його задоволенні відмовити з підстав пропуску строку звернення до суду ОСОБА_4 за захистом свого порушеного права.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову ОСОБА_4 , оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від їй відмовлено у розірванні договору довічного утримання. Цим рішенням встановлено, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_5 та виконувала умови укладеного договору. Не заперечувала про наявність психічної хвороби у ОСОБА_5 , однак вона не була настільки вагомою, щоб вона не розуміла значення своїх дій. Вважає, що ОСОБА_4 пропустила трирічний строк звернення до суду із заперечує щодо поновлення такого строку, оскільки ОСОБА_4 могла самостійно пересуватись, а відтак і звернутись в межах трирічного строку до суду.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 травня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 травня 2018 року в забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року судом призначено посмертну судово-психіатричну експертизу та провадження на період проведення такої експертизи зупинено.

Ухвалою судді від 19 травня 2020 року провадження у справі відновлено.

16 жовтня 2020 року у справі ухвалено рішення по суті спору.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, вислухавши доводи представника позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 06 січня 2015 року ОСОБА_5 уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Паляницею Л.С. зареєстрований у реєстрі за №2. За цим договором відчужувач передала у власність квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло згідно розпорядження за № 8401 від 03.11.1994 року відділу приватизації Хмельницького міськвиконкому.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Згідно довідки МСЕК за № 085451 ОСОБА_5 була визнана інвалідом ІІ групи довічно.

Спадкоємцем як за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 06 лютого 2015 року, так і за законом, після смерті ОСОБА_5 є позивач, ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 являється її троюрідною сестрою.

Позивач вважає, що укладений договір слід визнати недійсним з підстав відсутності волевиявлення на його укладення внаслідок психічної хвороби ОСОБА_5 , що підтверджується висновком посмертної судово-психіатричної експертизи.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Відповідач та його представник заперечують про задоволення позову з підстав пропуску строку позовної давності позивачем, оскільки ОСОБА_4 , як правонаступника ОСОБА_5 після її смерті, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 24.02.2015 року притягнуто до участі у справі, і їй достеменно було відомо про порушення її прав. З позовом про визнання правочину недійсним вона звернулась лише 07.05.2018 року, тобто за минуванням трирічного строку.

Однак суд не знаходить такі доводи прийнятними з огляду на таке.

ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_4 пропущено трирічний строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Позаяк 24.02.2015 року вона знала про існування договору довічного утримання, притягнута до участі у справі, як правонаступника ОСОБА_5 , а звернулася із позовом лише 04.05.2018 року після відмови в позові про розірвання спірного договору.

Натомість позивач ОСОБА_4 просить поновити їй такий строк, оскільки вона страждає важкою хворобою опорно-рухового апарату, є інвалідом ІІ групи, за дорученням вів попередню справу адвокат Крук А.С., підписував за неї всі необхідні документи, тому просила визнати причини пропущеного строку поважними та поновити цей строк.

Суд знаходить таке клопотання цілком прийнятним виходячи з наступного.

Заявлений позов є обґрунтованим, а ОСОБА_4 хворіла захворюванням опорно-рухомого апарату, що підтверджується документально, тому такий строк підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідач та її представник вважають, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду установлено, що ОСОБА_2 на виконання договору довічного утримання здійснювала матеріальне забезпечення та догляд ОСОБА_5 за договором довічного утримання від 06.01.2015 року як грошима, так і шляхом придбання ліків, необхідних для її лікування.

Такі обставини відповідач вважає є такими, що не потребують доказуванню, згідно вимог частини 4 статті 82 ЦПК України.

Цим рішенням так вважає позивач підтверджено належне виконання умов договору довічного утримання ОСОБА_2 , проте наведені обставини не стосуються підстав та предмету заявленого позову, ОСОБА_4 заявлено із інших підстав, і суд не покликаний встановлювати обставин виконання умов договору довічного утримання, а навпаки відсутності чи наявності волі на його укладання відчужувачем ОСОБА_5 .

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Суд вважає права позивача, як спадкоємця ОСОБА_5 , порушеними, оскільки було відсутнє волевиявлення учасника правочину - відчужувача майна за договором ОСОБА_5 , позаяк,укладаючи договір довічного утримання ОСОБА_5 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, що беззаперечно підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 5 від 12.03..2020 року згідно якого ОСОБА_5 на момент укладання договору довічного утримання 06 січня 2015 року страждала тяжким хронічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної з безперервним перебігом зі стабільним апато-абулічним дефектом, і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання даного правочину.

Такий висновок повністю збігається із допитаними судом свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,які підтвердили в ході судового розгляду про те, що ОСОБА_5 часто лікувалась у Скаржинецькій психіатричній лікарні, перебувала на обліку у психіатричному диспансері, засмічувала квартиру зайвими речами, котрі приносила із смітника. Їм доводилось допомагати прибиратись у квартирі, годувати її,слідкувати, аби ОСОБА_5 вимикала у квартирі воду, газ та світло для її безпеки та їх безпеки, як сусідів. Вона могла виходити у магазин у нічній сорочці. Вони часто з приводу такого стану ОСОБА_5 викликали швидку медичну допомогу для госпіталізації її у психіатричну лікарню.

Натомість як сама відповідач ОСОБА_9 , так і свідки її син, ОСОБА_10 не заперечували того факту, що забрали ОСОБА_5 прямо з лікарні та відвезли до нотаріуса для вчинення правочину, оскільки воля ОСОБА_5 була «переписати» свою квартиру на його матір, відповідачку у справі.

Ними не заперечувався факт лікувався ОСОБА_5 у психіатричній лікарні з шизофренією та наявності у неї психічних розладів, однак вона була доброю адекватною людиною, обслуговувала себе сама та укладанням договору було її особистим бажанням, так як завжди говорила про те, що квартира має належати її сину ОСОБА_10 .

Суд, оцінюючи зібрані у справі докази знаходить, що ОСОБА_5 , страждаючи тяжким психічним захворюванням при вчиненні спірного правочину страждала пороками волі щодо його укладення, позаяк на момент його укладення не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Тому волевиявлення учасника правочину, саме ОСОБА_5 , не було вільним та відповідало її внутрішній волі.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положеннями частиною 3 вказаної норми закону волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Положеннями частини статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, також суперечити інтересам держави і суспільства , його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Однак судом установлено, що волевиявлення ОСОБА_5 при укладенні вказаного правочину унаслідок хвороби відчужувача на момент вчинення правочину було відсутнім.

7. Судові витрати

На підставі частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача ОСОБА_2 в розмірі сплаченого судового збору 704,8 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12,13,76.81,89,265,288,289 ЦПК України, статей 203, 215 Цивільного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір довічного утримання, укладений 06 січня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Паляницею Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,8 грн.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 22 жовтня 2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницького апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: