Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

30.09.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Бенца К.К., за участю секретаря Парова І.І., державного виконавця - Міснік Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Міснік Н.В. про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника право власності на яке незареєстроване в установленому законом порядку, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Міснік Н.В. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: АТ «Альфа-Банк».

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління зебпезпечення примусовго виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провдаження № 50296142 з примусового виконання виконавчого напису № 384 від 06.11.2015 року, виданого Ужгородським приватним нотаріусом Мукачвіського районного нотаріального округу Баранова Ж.В. про: «стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 281613,79 грн».

Дане виконавче провадження за заявою стягувача було відкрите 25.02.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження № 50296142 державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ. Постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпактській області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про передачу матеріалів виконавчого провадження від 19.08.2020, дане виконавче провадження передано з Ужгородського МВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на виконання до відділу ПВР.

В ході проведення виконавчих дій, було виявлено рухоме майно боржника, а саме: транспортний засіб ВАЗ 2107, 1973 року випуску. Після чого, державим виконавцем винесено постанову про розшук вищезазначеного майна, яку направлено для виконання до управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Закрпатській обалтсі. Однак, станом на 21.09.2020 транспортний засіб працівниками поліції не знайдено.

05.10.2018 року державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника, яку наслано для виконання у банківські установи України. Однак, у боржника відсутні відкриті рахунки, на які можливо звернути стягнення шляхом звернення стягнення на кошти боржника.

Також державним виконавцем було встановлено, що боржником ОСОБА_1 було подано міському голові Ужгородської міської ради заяву від 01.04.2019 року щодо надання дозволу та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2000га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з подальшою передачею у власність та відповідно до витягу з рішення Ужгорподської міської Ради від 24.12.2019 року за № 1849, ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по АДРЕСА_1 , з подальшою передачою у власність.

Згдіно інформаційної довідки № 224857103 від 21.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власноті на нерухоме Держанвого реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянки з кадастровим номером :68:001:0231 у реєстрі у реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 21.09.2020 - не зареєстрована

Державний виконавець вказує на те, що Боржником ОСОБА_1 було розроблено всі необхідні документи для отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :68:001:0231, однак , останнім не зареєстровано право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку, що виключає можливість державному виконавцю звернути стягнення на вищевказане нерухоме майно, з чого можна зробити висновок, що боржник умисно приховує свій майновий стан.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10,11 ст.440 ЦК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вказано в поданні на підставі викладеного головний державний виконавець прийшов до висновку, що боржник ОСОБА_1 є власником земельної ділянки,яка розташована в АДРЕСА_1 кадастровий номер якої :68:001:0231, на яку він належним чином не зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч.10, 11 ст. 440 ЦПК України.

З огляду на викладене, головний державний виконавець просить суд: звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 кадастровий номер якої :68:001:0231, яку не зареєстровано у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні головний державний виконавець подане ним клопотання підтримав, просив задоволити. Вказав на те, що Боржником ОСОБА_1 було розроблено всі необхідні документи для отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :68:001:0231, однак , останнім не зареєстровано право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку, що виключає можливість державному виконавцю звернути стягнення на вищевказане нерухоме майно, з чого можна зробити висновок, що боржник умисно приховує свій майновий стан.

Суд, вивчивши подання та додані до нього докази, заслухавши учасників судового засідання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління зебпезпечення примусовго виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провдаження № 50296142 з примусового виконання виконавчого напису № 384 від 06.11.2015, виданого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Баранова Ж.В. про: «стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 281613,79 грн».

Дане виконавче провадження за заявою стягувача було відкрите 25.02.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження № 50296142 державним виконавцем ВМВ ДВС Ужгородського МРУЮ.

Постановою заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про передачу матеріалів виконавчого провадження від 19.08.2020, дане виконавче провадження передано з Ужгородського МВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Частиною 10 ст.440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 11 ст.440 ЦПК Українисуд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

З наведеного вище вбачається, що на підставі положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Крім того, потрібно звернути увагу на те, що окрім зазначених вище документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Вказане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 8ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом з тим, із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема не долучено до заяви доказів, які б свідчили про відсутність у боржника коштів чи іншого рухомого майна, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 даної статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Враховуючи вказане на виконавчу службу покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушує вимоги закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий.

Державним виконавцем не надано доказів, підтверджуючих вжиття ним всіх можливих та достатніх заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого напису щодо стягнення грошових коштів.

Крім того, згідно з ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, доказів того, що державний виконавець проводив у встановлені строки вказані виконавчі дії суду не надано.

Із наданих державним виконавцем документів не встановлено правових підстав для звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника, а саме: не встановлено факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна , як це передбачено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене вбачається, що державним виконавцем не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо надання доказів на підтвердження факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, а отже, підстав для задоволення вказаного подання немає.

Згідно інформаційної довідки № 224857103 від 21.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :68:001:0231 у реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 21.09.2020 - не зареєстрована.

Державним виконавцем не надано доказів того, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :68:001:0231 є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Крім того, державним виконавцем до матеріалів подання не надано доказів направлення боржнику та отримання останнім постанов, які виносилися у зазначеному виконавчому провадженню.

У суду відсутні підстави вважати, що боржнику взагалі відомо про існування виконавчого провадження, що відкрито державним виконавцем.

Дослідивши наявні матеріали справи та докази, приймаючи до уваги те, що немає доказів про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, про отримання ним викликів до державного виконавця; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; відсутні докази про ухилення боржника від виконання судових рішень чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вказаного подання.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що направлення подання про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що незареєстроване за боржником в установленому законом порядку, є передчасним, а тому в задоволенні подання слід відмовити, при цьому судом враховано, що з наданих державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник обізнаний про існування виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звернення державного виконавця до суду із вказаним поданням, є передчасним, а тому в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст.81,89,258- 261,268,353,354,440 ЦПК України,ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Міснік Н.В. про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника право власності на яке незареєстроване в установленому законом порядку, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено протягом п`яти днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца