Справа № 585/1927/20
Номер провадження 2/585/730/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.

Справа № 585/1927/20, провадження № 2/585/730/20

Позивач: Комунальне підприємство «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості за надані послуги із теплопостачання теплової енергії в розмірі 11497 грн. 99 коп.

Представник позивача: ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 14.01.2020,

Представник відповідача Думал Ольга Сергіївна , яка діє на підставі доручення від 02.09.2020,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

КП «Ромнитеплосервіс» РМР звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 11497 грн. 99 коп. та 2102 грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Роменської міської ради від 28.12.2006 №402 (зі змінами від 28.10.2009 №265) позивач надає послуги із виробництва, транспортування та постачання теплової енергії мешканцям гуртожитку по АДРЕСА_1 якого проживає відповідач. Договір про надання послуг у письмовій формі між сторонами не укладено, однак між ними встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 . Відсутність договору про постачання теплової енергії у письмовій формі, при підтвердженні факту її постачання, не звільняє відповідача від обов`язку оплати фактично спожитої теплової енергії. Відповідач за надані позивачем послуги з теплопостачання оплату не вносить, внаслідок чого за період з жовтня 2016 року по квітень 2020 року виникла заборгованість в сумі 11497,99 грн. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу послуги з теплопостачання, а ОСОБА_1 своє зобов`язання з оплати наданих послуг не виконала. На направлену вимогу про сплату заборгованості, відповідач не реагує, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача подала суду відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивує тим, що відповідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. За змістом ст.ст. 24, 25 цього Закону, п.4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, договір на теплопостачання укладається між теплопостачальною організацією та споживачем. Відповідно до пп.1 п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. КП «Ромнитеплосервіс» належним чином не довів, що ним вчинялись дії щодо укладення договору з ОСОБА_1 , а та обставина, що остання споживала послуги протягом тривалого часу, не підтверджується належними доказами. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду. Так, позивач звернувся до суду з позовом 06.08.2020, відтак строк для звернення до суду за захистом має починатись не раніше за 06.08.2017. Поряд з цим позивач розраховує заборгованість за комунальні послуги з жовтня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Також, представник позивача вказує на те, що акти, додані КП «Ромнитеплосервіс» до позову на підтвердження факту проживання відповідача у гуртожитку, не є належними доказами того, що саме ОСОБА_1 отримувала послуги з теплопостачання.

У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» надано визначення житлово-комунальної послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, спорудах, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюються на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних положень закону, індивідуальним споживачем може бути фізична або юридична особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам зокрема послуг з постачання теплової енергії. Застосовуючи відповідні положення закону до правовідносин, що склалися між сторонами слід виходити із системного аналізу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Щодо належності доказів (Актів), то у даному випадку додані документи є документацією постійної комісії спеціально уповноважених осіб, представників КП «Ромнитеплосервіс» РМР, які діяли на підставі наказу директора підприємства . Також позивач у відповіді на відзив, посилаючись на норми ст. 256, абз.2 ч.5 ст. 261 ЦК України, вказує на те, що строк позовної давності не закінчився. Крім того, позивач вважає, що заперечення надані представником відповідача не можуть судом братись до уваги з підстав неналежності документів, що підтверджують повноваження представника.

05.10.2020 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де вказується на неналежність такого доказу, як Акт про підтвердження фактичного місця проживання, так як наказ №60 від 11.10.2016 не уповноважує комісію на перевірку фактичного місця проживання громадян та складання будь-яких документів. Оскільки для складання Акту посадові особи КП «Ромнитеплосервіс» у визначені дати не з`являлися, є підстави вважати, що зміст Актів не відповідає дійсності та обставинам справи. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» не уповноважує представників теплопостачальної організації складати Акти про фактичне місце проживання громадян. Ще раз наголосила щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, вказавши про те, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 не сплачує за послуги теплопостачання до теперішнього часу, отже порушення прав позивача є триваючим, тому вважають, що не пропустили строк звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, пояснила, що не сплачувала за опалення, оскільки має невелику пенсію, тому сплативши комунальні послуги, залишилась би без засобів існування. Субсидію оформити не може, оскільки тимчасово проживає у цьому житлі, бо її будинок після пожежі потребує ремонту.

Представник відповідача Думал О.С. просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Заявила про застосування строку позовної давності до спірних відносин, оскільки вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

12 серпня 2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовчий розгляд справи призначено на 09 год. 20 хв. 04.09. 2020 року (а.с.55).

16 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.84).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Роменської міської ради від 24.12.2015 перейменовано вулицю Тельмана в м. Ромни на вул. Римаренків в м. Ромни (а.с.7, додаток до рішення а.с. 8-9).

На підставі рішення Роменської міської ради Сумської області від 28.12.2006 №402 виконавцем послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії визнано комунальне підприємство «Ромнитеплосервіс» по об`єктах згідно Додатку 1 (а.с.10), серед яких є АДРЕСА_1 (а.с.10, 11).

Комунальне підприємство «Ромнитеплосервіс» має ліцензії №393526 та №393528, №393527 на виробництво теплової енергії (а.с.22, 23) та на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами (а.с.24).

Тобто КП «Ромнитеплосервіс» є юридичною особою, яка надає послуги з теплопостачання, що не заперечувалось стороною відповідача.

Згідно актів про підтвердження фактичного місця проживання від 11.10.2016, 18.04.2017, 13.10.2017, 16.04.2018, 12.10.2018, 15.04.2019, 04.10.2019 та від 14.04.2020 складених директором, бухгалтером та юрисконсультом КП «Ромнитеплосервіс» РМР, у кімнаті АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19).

Комісія створена на підставі наказу директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР від 11.10.2016 з метою своєчасного початку опалювального сезону, перевірки підготовки жилого фонду до подачі теплоносія в систему теплопостачання. Голова комісії: директор КП «Ромнитеплосервіс» РМР ОСОБА_4 , члени комісії: бухгалтер абонвідділу ОСОБА_5 та юрисконсульт ОСОБА_3 (а.с.90).

З листа начальника Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 20.03.2020 №4603 вбачається, що КП «Ромнитеплосервіс» зверталось до відділу поліції з приводу можливих неправомірних дій з боку ОСОБА_1 , звернення було зареєстроване в ЖЄО Роменського ВП №2168 від 14.03.2020 та розглянуто. У ході перевірки відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 151 КУпАП, обставини, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення - відсутні (а.с.20 зворот).

З письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 19.03.2020 працівникам Роменського ВП з приводу несплати за надані послуги вбачається, що остання є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 1638 грн. У кімнаті АДРЕСА_1 дійсно проживає і користується послугами з теплопостачання, за які не сплачує, оскільки у видачі субсидії їй відмовили і вона не має змоги з однієї пенсії платити за житлово-комунальні послуги (а.с.21).

З наведених доказів суд вважає встановленою обставину користування ОСОБА_1 кімнатою у гуртожитку.

Кімната відповідачки оснащена єдиною із житловим будинком системою централізованого теплопостачання, у якій всі внутрішні розподільні мережі гідравлічно пов`язані між собою для забезпечення стабільної роботи, що підтверджується «Схемою теплових мереж котельні по вул. Дімітрова (Щербакова) , розробленою відповідно до рішення Роменської міської ради Сумської області від 25.08.2016 «Про затвердження проектної документації «Схема теплопостачання м. Ромни на 2016-2022 роки» та іншою технічної документацією (а.с.25, 26, 27-28).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 20.09.2016 №140 встановлені тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, які надаються населенню КП «Ромнитеплосервіс» РМР, відповідно тарифи установлені у такому розмірі: 1) на теплову енергію - 1155,76 грн./Гкал(з ПДВ), 2) на послуги з централізованого опалення протягом опалювального періоду - 28,13 грн./м кв (з ПДВ) (а.с.29).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 18.01.2017 №3 скориговано тарифи, які надаються населенню КП «Ромнитеплосервіс» РМР в такому розмірі: 1) на теплову енергію - 1217,42 грн./Гкал (з ПДВ), 2) на послуги з централізованого опалення протягом опалювального періоду - 29, 63 грн./м.кв. (з ПДВ) (а.с.30).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 19.12.2018 №158 скориговано тарифи, які надаються населенню КП «Ромнитеплосервіс» РМР в такому розмірі: 1) на теплову енергію - 1448,85 грн./Гкал (з ПДВ), 2) на послуги з централізованого опалення протягом опалювального періоду - 35,25 грн./м.кв. (з ПДВ) (а.с.31).

Робота котельні по вул. Щербакова, 14 в м. Ромни розпочиналась на підставі розпоряджень міського голови про початок опалювального сезону, закінчувалась на підставі розпоряджень про кінець опалювального сезону. Експлуатація джерела теплової енергії підтверджується Переліками включення об`єктів житлового фонду до мереж централізованого теплопостачання» від 15.10.2016, 11.10.2017, 16.10.2018, 15.10.2019, в яких наявний гуртожиток по АДРЕСА_1 (а.с.32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 , 42 , 43 , 44 , 45 , 46, 47).

Зазначеними доказами підтверджується надання послуг з теплопостачання та користування ними ОСОБА_1 .

19.06.2020 ОСОБА_1 направлено письмову вимогу про сплату заборгованості (а.с.48).

З розрахунку заборгованості за надані послуги вбачається, що ОСОБА_1 має опалювальну площу 17,4 м? за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2016 по квітень 2020 року становить 11497,99 грн.(а.с.6).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 25.08.2020 №26176 вбачається, що інформація про отримані доходи ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року - відсутня (а.с.81).

Згідно довідки про доходи, виданої відповідачу Роменським об`єднаним управлінням ПФУ в Сумській області ОСОБА_1 з січня 2020 року по червень 2020 року отримувала пенсію у розмірі 1638 грн., з липня 2020 року по серпень 2020 року - 1712 грн. (а.с.82).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу надання та споживання послуг з теплопостачання, які врегульовано ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача; …споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; …теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до п.5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з нормами п.п.1,5 ч.2 ст. 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону Україну «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦКУ загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦКУ позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 проживає у кімнаті АДРЕСА_1 і без укладення відповідного договору користується послугами з теплопостачання, які їй надає позивач, тобто є споживачем теплової енергії, за яку не здійснює оплату.

Доводи представника відповідача щодо відсутності між сторонами договору щодо послуг теплопостачання є необґрунтованими, оскільки положеннями статей 20, 21 закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 8 жовтня 1992 року №572.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін.

Такий висновок міститься і в Постанові Верховного суду від 25.09.2019 (справа № 522/401/15-ц).

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №216/6656/15-ц.

Факт проживання у кімнаті АДРЕСА_1 визнається відповідачем, а тому посилання її представника на неналежність доданих позивачем актів про встановлення фактичного місця проживання, як доказів того, що ОСОБА_1 у вказаному житловому приміщенні проживає, судом до уваги не береться.

Суд приходить до висновку про те, що КП «Ромнитеплосервіс» РМР належним чином виконало дії по наданню послуг з теплопостачання відповідачу.

Так, підключення та відключення теплоносія до житлового приміщення, в якому проживає відповідач, здійснювалось позивачем із початком та закінченням опалювальних сезонів, скарг на якість теплопостачання ОСОБА_1 не висловлювала.

Плата за надані послуги нарахована позивачем виходячи із розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 за №630, з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в розрахунковому місяці.

На протязі опалювальних періодів 2016-2020 р. за споживання теплової енергії відповідачу нараховано 11497 грн. 99 коп.

Під час судового провадження представник відповідача заявила про сплив позовної давності у даному спорі і просила в задоволенні позову з цих підстав відмовити.

КП «Ромнитеплосервіс» звернулось до суду з позовом 07 серпня 2020 року, при цьому просить стягнути з відповідача заборгованість за період з жовтня 2016 року по квітень 2020 року.

Враховуючи загальний строк позовної давності (три роки) до вимог, з якими звертається до суду позивач, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання за період, що виходить за межі строку позовної давності (з жовтня 2016 року по квітень 2017) до задоволення не підлягають.

Ураховуючи викладене, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року в сумі 8822 грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо посилань представника позивача про здійснення представництва ОСОБА_1 адвокатом Думал О.С. на підставі неналежних документів, що підтверджують її повноваження як представника, то судом це питання вирішено окремим судовим рішенням (письмовою ухвалою за наслідками клопотання представника відповідача).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1612 грн. 82 коп. (8822,15 - сума позовних вимог, задоволених судом) х 2102 (сума сплаченого судового збору) : 11497, 99 (сума заявлених позовних вимог) = 1612,82)).

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги із теплопостачання теплової енергії в розмірі 11497 грн. 99 коп., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради 8822 (вісім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 15 коп. та 1612 (одну тисячу шістсот дванадцять) грн. 82 коп. судового збору, загалом - 10434 (десять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 97 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання його повного тексту.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Комунальне підприємство «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради місцезнаходження: 42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Щербакова, 14, .

Представник позивача: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача Думал Ольга Сергіївна , місцезнаходження: АДРЕСА_10 .

Повний текст рішення суду складений 23 жовтня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова