Справа № 204/5090/20
Провадження № 2/204/1532/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Черкез Д.Л.
за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, в якій просив: зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпра вчинити певні дії, а саме визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра Міністерства оборони України подати до Дніпровської міської ради Дніпропетровської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 51,8 кв.м. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій АТО та разом з сім`єю: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі АДРЕСА_1 . В зазначену трикімнатну квартиру, житловою площею 51,8 кв.м., він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера № від 27 грудня 2019 року, виданого виконавчим комітетом Дніпровської міської ради згідно рішення № 1325 від 17.12.2019 року, у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . На квартирному обліку для отримання постійного житла перебуває з 26 лютого 2001 року, в першочерговій квартирній черзі з 29 вересня 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 . На сьогоднішній день він має календарну вислугу 25 років на військовій службі, власного та постійного житла ні він, ні члени його сім`ї не мають. 16 липня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною - 4 особи, та рішенням житлової комісії надано згоду на зняття статусу «службове» з вказаної квартири. Зважаючи на те, що службовий статус наданої квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та наявності права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, позивач звернувся до КЕВ м. Дніпра із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що на виконання розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року № 19360/з з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. Вважає вказані дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра протиправними, такими, що прямо порушують конституційні права позивача. Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.
28 серпня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне. Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро не вчинялося протиправних дій стосовно позивача ОСОБА_1 стосовно виключення житла з числа службових. Відповідно до окремого розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року № 19360/з, з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних сил України надані відповідні розпорядження стосовно неподання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин, районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. Вищезазначене окреме доручення заступника Міністра оборони України містить тимчасовий характер обмеження щодо виключення житла з числа службового, а не постійний. Розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року № 19360/з не можна вважати відмовою в здійсненні виключення з числа службових вищезазначеного житла передбаченого діючим Законодавством України, це розпорядження є тимчасовим заходом, який обмежує виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. На підставі вищевикладеного, Квартирно-експлуатаційний орган не може здійснити виключення без окремого розпорядження Міністерства оборони України стосовно виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
10 вересня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Не подаючи відповідне клопотання про виключення житла із числа службового, КЕВ м. Дніпра прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Внаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Своєю відмовою позивачу подати до Дніпровської міської ради Дніпропетровської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла, відповідач порушує свої прямі обов`язки затверджені Положенням про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро. Розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року №19360/з може носити суто рекомендаційний характер та бути по суті внутрішньовідомчим документом, адже він не пройшов процедури державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України і не занесений до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. В силу пріоритетності законів над внутрішньо-відомчими нормативно правовими актами, до даних правовідносин підлягає до застосування саме Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року та Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, а не розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року №19360/з.
23 вересня 2020 року від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. В даному випадку окреме розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року №19360/з не є підзаконним нормативно-правовим актом, а є внутрішнім документом, який тимчасово унеможливлює виключення з числа службових квартир до окремого розпорядження. На підставі зазначеного окремого розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року №19360/з не можна вважати відмовою в здійсненні виключення з числа службових вищезазначеного житла передбаченого діючим законодавством України, це розпорядження є тимчасовим заходом, який обмежує виключення житла з числа службових. Тим самим, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро не може самостійно без окремого розпорядження Міністерства оборони України подати клопотання з відповідними документами про виключення житла з числа службових до органів місцевого самоврядування. В даному випадку не можна вважати протиправною бездіяльність з боку КЕВ м. Дніпро, оскільки без рішення вищестоящого органу КЕВ м. Дніпро не має права подавати клопотання з відповідними документами до органів місцевого самоврядування, в іншому випадку за самоправство також передбачена законом відповідальність.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача Агєєв А.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Раніше в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 12 жовтня 2020 року на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату, оскільки у представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на 13 жовтня 2020 року призначено інше судове засідання в Дніпровському районному суді м. Кам`янського. Суд, розглянувши вказану заяву відповідача, вважає що представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважної причини, оскільки жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем до суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що полковник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу з 28 липня 1995 року, на теперішній час - у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом з особової справи про проходження військової служби (а.с. 23).
Також ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 04 травня 2016 року (а.с. 20).
Полковник ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у м. Дніпро та військовій частині НОМЕР_1 з 26 лютого 2001 року складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 29 вересня 2016 року як учасник бойових дій, що підтверджується довідкою № 416 від 30 липня 2020 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України (а.с. 22).
На теперішній час ОСОБА_1 разом з сім`єю зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 51 від 02 січня 2020 року (а.с. 13), № 50 від 02 січня 2020 року (а.с. 17) та № 49 від 02 січня 2020 року (а.с. 19).
Вищезазначена квартира АДРЕСА_2 жилою площею 51,8 кв.м., є службовою квартирою, в якій ОСОБА_1 разом з родиною: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 проживають на підставі ордера на службове жиле приміщення № від 27 грудня 2019 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради згідно рішення № 1325 від 17 грудня 2019 року (а.с. 21).
16 липня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було розглянуто рапорт полковника ОСОБА_1 щодо виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання та постановлено: виключити 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (51,8 кв.м. житлової площі) та надати її як постійну полковнику ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 особи; після надання статусу «постійна» вищевказаної квартири зняти з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов полковника ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 особи, встановленим порядком, що підтверджується Витягом з протоколу № 20 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2020 року (а.с. 24).
17 липня 2020 року на виконання вимог пункту 8 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» тво командира військової частини НОМЕР_3 було видано наказ № 319 АГД «Про оголошення протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2020 року № 20», яким: затверджено Протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 липня 2020 року № 20; вирішено надати клопотання до квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро щодо виключення 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (51,8 кв.м. житлової площі) зі статусу «службова» та надати статус «постійна»; розподілити у статусі «постійна» вищезазначену квартиру полковнику ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 особи: він ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 (а.с. 25).
ОСОБА_1 22 липня 2020 року звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра з заявою (вх. № 2001 від 22 липня 2020 року), в якій зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуває в загальній квартирній черзі з 26 лютого 2001 року, в позачерговій квартирній черзі з 29 вересня 2016 року в військовій частині НОМЕР_1 , має 25 років вислуги на військовій службі, у зв`язку з чим просив вирішити питання про виключення житла, що знаходиться у його користуванні на підставі ордеру від 27 грудня 2019 року за № , виданого виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службового та забезпечити його ним для постійного проживання на підставі абз. 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 26).
Однак, за вих. № 525/2465 від 24 липня 2020 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпра Палагуті В.В. було надано відповідь, в якій повідомлено, що згідно окремого доручення заступника Міністра оборони України від 12 грудня 2019 року № 19360/з з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно неподання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження (а.с. 27).
Посилаючись на те, що такі дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра є протиправними та порушують права позивача, ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернувся до суду з даним позовом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У абзаці 4 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.
У пункті 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Але, на теперішній час позивачу ОСОБА_1 , який має вислугу на військовій службі більше 20 років, було надано лише службове житло, а не житло для постійного проживання.
Отже, позивач, який має вислугу на військовій службі більше 20 років, на підставі наведених вище правових норм, має право на вирішення питання про виключення квартири, у якій він проживає разом з родиною, із числа службових, та отримання відповіді на своє звернення з цього приводу.
Механізм виключення житлового приміщення з числа службового визначений у пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, в якому зазначено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Процедуру виключення житла з числа службового регламентовано Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472.
Так, у пункті 10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району (тобто квартирно-експлуатаційних органів Міністерства оборони України) за встановленим порядком.
Відповідно до положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро, затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 17 грудня 2019 року № 278 (а.с. 47-55), квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно-експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності.
У підпункті 3 пункту 3 положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро закріплено, що основними завданнями КЕВ м. Дніпро, серед іншого, є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
У підпункті 10 пункту 10 вказаного Положення також закріплено, що начальник квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, серед іншого, подає пропозиції щодо розквартирування військ, використання земель, наданих для потреб оборони.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватись Дніпровською міською радою. Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра лише повинен подати клопотання з належними документами про розгляд цього питання до Дніпровської міської ради.
Не подаючи відповідне клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_2 , Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра прямо порушує конституційне право позивача на житло, передбачене статтею 47 Конституції України, та гарантії, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Як на підставу неподання клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_2 , відповідач Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра посилається на окреме доручення заступника Міністра оборони України від 12 грудня 2019 року № 19360/з, в якому зазначено, що з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України необхідно надати відповідні розпорядження стосовно неподання командирами військових частин, керівниками установ та організацій Збройних Сил України до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження, в зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку житлом в межах чинного законодавства (а.с. 57).
Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що окреме доручення заступника Міністра оборони України від 12 грудня 2019 року № 19360/з не є нормативно-правовим актом, який регулює питання, пов`язані з предметом даного позову, та вказане окреме доручення не можна вважати законною підставою для неподання клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_2 .
Таке окреме доручення може мати лише рекомендаційний характер, а у своїй діяльності Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра зобов`язаний керуватись Конституцією України, законами України та іншими нормативно-правовими актами, в тому числі Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472.
Більш того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови Квартирно-експлуатаційним відділом у поданні клопотання про виключення квартири з числа службових до виконавчого органу відповідної ради.
Позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зокрема, на теперішній час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником бойових дій, перебуває на квартирному обліку, але постійного житла до цього часу не отримав. Крім того, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було 16 липня 2020 року прийнято рішення про виключення службовою квартири, в якій проживає позивач разом зі своєю родиною, з числа службового.
Внаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра щодо неподання відповідного клопотання про виключення квартири з числа службових є порушенням прав позивача відповідних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло.
При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Отже, під час розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення прав позивача діями відповідача, яке підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим необхідно зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро подати до Дніпровської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири житловою площею 51,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
Саме такий спосіб захисту, на переконання суду, призведе до поновлення гарантованих законом прав позивача та їх ефективного захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Щодо позовних вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не призведе до реального поновлення прав позивача, а для поновлення прав позивача ефективним є саме зобов`язання відповідача подати до Дніпровської міської ради клопотання про виключення з числа службового житла квартири, в якій на теперішній час мешкає позивач з родиною. Більш того, як вже було зазначено вище, питання виключення житла з числа службового має вирішуватись в даному випадку Дніпровською міською радою, а відповідач лише повинен подати клопотання з належними документами про розгляд цього питання до органу місцевого самоврядування.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.
На підставі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 року № 380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року за № 1020/32472, та керуючись 2, 4, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро (ЄДРПОУ - 08004581) подати до Дніпровської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири житловою площею 51,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 13) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, 80 копійок) на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлений 19 жовтня 2020 року.

Суддя Д.Л. Черкез