ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №591/3176/19

Номер провадження 22-ц/816/102/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року у складі судді Грищенко О.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 25 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписала із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєдналась до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (далі- Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ «КБ «ПриватБанк» http://privatbank.ua. Таким чином, 06 жовтня 2017 року між відповідачем та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Анкети-заяви і Умов.

10 жовтня 2017 року, на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов, відповідач взяла на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов за користування кредитом, у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов, за користування Послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначений в пункті 1.4. Заяви.

Пункт 3.2.8.9.2. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2. Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1.Умов.

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Заяви).

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, у неї виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 98148,06 грн, з яких: 45833,33 грн - заборгованість за кредитом; 19644,45 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно з пунктами 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1 Умов; 10045,42 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з пунктами 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9 Умов; 22624, 86 грн - заборгованість з пені, нарахованої згідно з пунктом 3.2.8.10.1 Умов, яку просив стягнути позивач на свою користь.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.10.2017 року в сумі 98148 гривень 06 коп та судові витрати в розмірі 1921, 00 грн.

Вказане рішення суду відповідач оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на недоведеність та безпідставність позовних вимог, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач посилається на неукладений договір, а стягнення комісії та неустойки є незаконною та не відповідає волевиявленню сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині 4 цієї статті визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час розгляду справи встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» РуденкоТ . І., як фізична особа-підприємець приєдналась до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (далі- Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» pb.ua. Анкету-заяву про приєднання до Умов відповідач підписала 06 жовтня 2017 року із використанням електронного цифрового підпису (а.с. 14-15).

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі Заява). Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua) (а.с. 16-21).

Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 24 квітня 2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 98148,06 грн, з яких: 45833, 33 грн - заборгованість за кредитом, 19644,45 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованіст, 10045, 42 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 22624, 86 грн - заборгованість з пені (а.с. 22).

Вказані обставини стали підставою для звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду з позовом про захист порушених прав та інтересів у порядку цивільного судочинства.

Проте, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч.1 ст. 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду (постанова від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач - фізична особа ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця нею припинена 08 грудня 2017 року (а.с. 27).

Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до вимог ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 2017 року спірний правочин був укладений між ФОП ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку із здійсненням ОСОБА_1 господарської діяльності, оскільки кредитна програма «КУБ» передбачена для кредитування лише підприємців та юридичних осіб. Таким чином, кредит надавався відповідачу, як фізичній особі-підприємцю, в комерційних цілях і спірні правовідносини виникли між ФОП ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин сторін, зобов`язання за якими у відповідача із втратою її статусу як ФОП не припинились, спір, що розглядається, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарських судів.

Таким чином, суд першої інстанції помилково розглянув цей спір у порядку цивільного судочинства.

Частинами 1, 2 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів в апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, а провадження у справі - закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. ч. 1, 2 ст. 377, ст. ст. 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2019 року.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук