Справа № 308/7636/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.,

за участю секретаря - Просяник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковач І.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягувати з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти за минулий період з 01.08.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 72 000 грн. та стягнути понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 10 416,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 . Вказаним рішенням суду дитину залишено проживати разом з матір`ю (позивачем). Зазначено, що спільно проживати сторони припинили ще в 2017 році, починаючи із січня 2018 року відповідач повністю припинив брати участь в утриманні спільного сина і тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зароблені кошти використовує задля власних потреб. Позивач фактично сама утримує та виховує неповнолітнього сина, дбає про його фізичний, моральний та духовний розвиток. Звернення позивача (усно та в телефонному режимі) щодо фінансової участі в утриманні сина, відповідач ігнорує, тому просить стягувати аліменти, а також стягнути аліменти на утримання сина за минулий час з 01.08.2018 року по 31.07.2020 року.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що для гармонійного розвитку здібностей їх спільний син навчається на курсах іноземної мови «Лінгвіст», де вивчає англійську мову у ФОП ОСОБА_4 . За період 2019 року вартість навчання склала 5270 грн. Також навчається в 1 класі Ужгородської дитячої музичної школи №1 ім. П.І.Чайковського на відділі ударних інструментів та за період з 22.08.2019р. позивач сплатила 1250 грн.; навчається на курсі оволодіння усним рахунком арифметичних послідовностей за методикою ТМ «Соробан» та доступу до комп`ютерних програм он-лайн тренажерів на загальну суму 8000 грн.; навчався протягом 2018-2019 років в Ужгородській дитячій школі мистецтв, оплата за навчання становила 1530 грн.; навчається в 4-б класі ліцею «Лідер», де за харчування сина позивачем було сплачено 2382,80 грн. Крім того, позивач забезпечила сина навчальними матеріалами за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», за які сплатила 2400 грн. Загальна сума додаткових витрат на навчання та розвиток здібностей сина, які понісла позивач станом на кінець січня 2020 року склала 20 832,80 грн., а оскільки відповідач жодним чином не брав участі в оплаті вищезазначених додаткових витрат, з нього слід стягнути 50% від вказаних витрат, а саме - 10 416,40 грн.

Ухвалою судді від 05.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. На виконання вимог даної ухвали 18.08.2020 року представником позивача - адвокатом Ковач І.В. подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 04.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

24.09.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, до якого додано квитанцію про надіслання копії відзиву і доданих до нього документів позивачу. Вказаний відзив долучено до матеріалів справи. У відзиві відповідач зазначає, що стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів не заперечує, просить стягувати аліменти у розмірі 1159 грн. 00 коп. щомісячно. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час у розмірі 72 000 грн. та позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 10 416 грн. 40 коп. заперечує та в їх задоволенні просить відмовити в повному обсязі. Зазначив, що з 13.02.2020 року він працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рітейл Трейд Закарпаття», його дохід за останні шість місяців склав 31 200 грн., а на руки в місяць отримує 4186 грн. Вважає, що посилання позивача про те, що вона зверталась до нього усно і по телефону щодо фінансової участі в утриманні сина не є належним та достатнім доказом, в розумінні ст. 77,79,80,89 ЦПК України, його ухилення від сплати аліментів. Також, зазначив у відзиві, що до грудня 2019 року проживав разом із позивачем та сином у квартирі його матері за адресою АДРЕСА_1 , забезпечував сина житлом та брав участь в його утриманні. Крім того, станом на 01.08.2018 року позивачем ще не було подано заяви про розірвання шлюбу. Вважає, що зазначені витрати на навчання сина, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, тому такі витрати не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України. Крім того, зазначає, що позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини на додаткових курсах, не наведено мотивів вибору освітніх закладів, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також такий вибір не було погоджено з ним.

21.10.2020 року представником позивача ОСОБА_5 подано письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи. При цьому, до вказаних пояснень не долучено доказів, що копію таких одночасно з поданням до суду було надіслано іншим учасникам справи. Відтак, вказані пояснення судом не досліджувалися.

У судове засідання позивач та її представник не з?явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. При цьому, від представником позивача поступила заява про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від відповідача поступила заява у якій, просить провести розгляд справи за його відсутності, свої пояснення, подані у відзиві, підтримує повністю. Просить стягувати аліменти у розмірі 1159 грн.0 0коп. щомісячно, а щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на дитину просить відмовити в повному обсязі.

Суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьками записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23 жовтня 2009 року.

Ужгородським міськрайонним судом 06.02.2020 року ухвалено рішення, яким шлюб, зареєстрований 08.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Заакарпатської області, за актовим записом №548 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати при матері ОСОБА_1 .

Також, з матеріалів справи встановлено, що сторони проживають окремо, і з того часу відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, ОСОБА_3 , який проживає разом з матір`ю.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме:

- стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

-доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

На підставі ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як вбачається з долученої до відзиву довідки №34 від 21.09.2020 ОСОБА_2 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рітейл Трейд Закарпаття» з 13.02.2020. Його дохід за період з 01.03.2020 р. по 31.08.2020 р. склав 31 200,00 грн.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує вік дитини, те, що дитина проживає з матір`ю, а також те, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною особою, відомостей про перебування на його утриманні інших осіб судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, те що відповідач працює, інших неповнолітніх дітей чи утриманців не має, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 2200,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.08.2020 р., оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Щодо вимоги про стягнення аліментів за минулий час, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Чинним законодавством саме на позивача покладено обов`язок доведення суду того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також того, що відповідач ухилявся від їх сплати.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, а також те, що стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 вживалися заходи, щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв?язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час з 01.08.2020 року по 31.07.2020 року у розмірі 72 000 грн. слід відмовити, за недоведеністю.

Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18) та постанові Верховного Суду України від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 навчається в Ужгородській дитячій музичній школі №1 ім. П.І. Чайковського.

Згідно довідки директора Ужгородської дитячої музичної школи №1 ім.П.І. Чайковського Охрим О. від 23.01.2020 року №01-09/18 ОСОБА_3 навчається з 01.01.09.2019 року в 1 класі Ужгородської дитячої музичної школи №1 ім. П.І.Чайковського на відділі ударних інструментів. ОСОБА_1 сплачує за навчання сина кошти в сумі 250,00грн. в місяць.

Крім того, ОСОБА_3 протягом 2018-2019 років навчався в Ужгородській дитячій школі мистецтв. Згідно довідки директора Ужгородської дитячої школи мистецтв ОСОБА_7 за період навчання ОСОБА_3 в Ужгородській дитячій школі мистецтв з 01.09.2018 року по 31.05.2019 року оплата становила 1530 грн.

Довідкою ФОП ОСОБА_4 від 27.01.2020 підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно навчається на курсах іноземної мови «Лінгвіст», вивчає англійську мову. У період навчання з 01.09.2019 р. по 01.2020 р. сумарна вартість занять склала 5270,00 грн. Оплату за навчання здійснювала його мати, ОСОБА_1 .

Так, позивачем в позовній заяві обґрунтовано, що розмір додаткових витрат на дитину у зв`язку із його навчанням в Ужгородській дитячій музичній школі №1 ім. П.І. Чайковського в період часу з 01.09.2020 року по 23.11.2020 року становить - 1250 грн., розмір додаткових витрат за навчання в Ужгородської дитячої школи мистецтв у розмірі становить - 1530 грн. та навчання на курсах іноземної мови «Лінгвіст» - 5270,00 грн.

При цьому, придбання шкільного приладдя та оплата за харчування не є додатковими витратами, у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі не викликані особливими обставинами та не відносяться до витрат пов`язаних з розвитком певних здібностей дитини.

Крім того, щодо отримання ОСОБА_3 послуг з доступу до теоретичної бази оволодіння усним рахунком арифметичних послідовностей саме по собі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з таким навчанням, викликані особливими обставинами. У позовній заяві позивачем не наведено жодних мотивів щодо отримання вказаних послуг і що такі пов`язані з розвитком певних здібностей дитини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_2 виникло зобов`язання компенсувати позивачу половину понесених позивачем додаткових витрат на дитину (1250грн.+1530 грн. + 5270,00 грн.) :2)) в розмірі 4025 гривень.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно виконав вказане грошове зобов`язання, а обставин, які б перешкоджали відповідачу брати участь у додаткових витратах на дитину судом не встановлено.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст.141, 180-184,185, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 серпня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 4025 (чотири тисячі двадцять п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено - 26 жовтня 2020 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.