КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовичана ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «Сітібанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СІТІБАНК» про визнання незаконним та скасування рішення про припинення повноважень, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

У березні 2020 року АТ «Сітібанк» звернулося до суду із вказаною скаргою, в якій просило: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича при винесенні постанови від 24.02.2020р. про зняття арешту з коштів (ВП № 61232057), в частині залишення арештованими коштів банку у розмірі 39 227, 76 грн., які перебували на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк» МФО 322313; визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича щодо направлення 24.02.2020р. платіжної вимоги до AT «Укрексімбанк» на зазначену суму 39 227, 76 грн, на підставі чого грошові кошти були 26.02.2020р. безпідставно списані з рахунку НОМЕР_1 в AT "Укрексімбанк" МФО 322313; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича повернути Заявнику - Акціонерному товариству «Сітібанк» безпідставно отриману суму у розмірі 39 227, 76 грн.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що 05 лютого 2020 року суддею Печерського районного суду м. Києва Литвиновою І.В. проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі №757/44003/19-ц, яким присуджено: поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту міжнародного банківського обслуговування комерційних операцій AT «Сітібанк» з 19.07.2019 року; стягнути з AT «Сітібанк» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 201 167, 97 грн та судовий збір 5 779, 24 грн.

Натомість 12 лютого 2020 року AT «Сітібанк» стало відомо про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Н. В. виконавчого провадження ВП №61232057 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 757/44003/19-ц від 10.02.2020р. та винесення постанов про відкриття виконавчого провадження: про поновлення на посаді; про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; про арешт коштів боржника.

Скаржник зазначає, що в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту міжнародного банківського обслуговування комерційних операцій AT «Сітібанк» з 19.07.2019 року, банком на виконання вимог статті 235 Кодексу законів про працю здійснене негайне добровільне та самостійне виконання рішення суду щодо поновлення на роботі та виплати середнього заробітку.

Внаслідок незаконних дій приватного виконавця грошові кошти безпідставно списані з рахунку банку, що призвело до подвійної сплати/стягнення з банку суми обов`язкових податків та зборів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року скаргу Акціонерного товариства «Сітібанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича у справі № 757/44003/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СІТІБАНК» про визнання незаконним та скасування рішення про припинення повноважень, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича при винесенні постанови від 24.02.2020р. про зняття арешту з коштів (ВП № 61232057), в частині залишення арештованими коштів Акціонерного товариства «СІТІБАНК» у розмірі 39 227, 76 грн., які перебували на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк» МФО 322313. Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича щодо направлення 24.02.2020р. платіжної вимоги до AT «Укрексімбанк» на зазначену суму 39 227, 76 грн, на підставі чого грошові кошти були 26.02.2020р. безпідставно списані з рахунку НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк» МФО 322313. В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду в частині задоволення скарги, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з неповно з`ясованими обставинами, які мають значення для справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року визнано незаконним та скасовано рішення Наглядової ради акціонерного товариства «СІТІБАНК» (), оформлене протоколом № 226 від 18 липня 2019 року, про припинення повноважень ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ). Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Департаменту по роботі з персоналом акціонерного товариства «СІТІБАНК» () Воропаєвої Катерини Юріївни № к-190719-1 від 19 липня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи, згідно з пунктом 5 частини першої ст. 41 Кодексу Законів про працю України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту міжнародного банківського обслуговування комерційних операцій Акціонерного товариства «СІТІБАНК» з 19 липня 2019 року. Стягнуто з Акціонерного товариства «СІТІБАНК» () на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 201 167, 97 грн та судовий збір 5 779, 24 грн.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту міжнародного банківського обслуговування комерційних операцій Акціонерного товариства «СІТІБАНК» з 19 липня 2019 року та стягнення з Акціонерного товариства «СІТІБАНК» () на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 201 167, 97 грн.

10 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61232109 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту міжнародного банківського обслуговування комерційних операцій АТ «СІТІБАНК» з 19 липня 2019 року.

10 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61232109 про стягнення з АТ «СІТІБАНК» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 201 167, 97 грн.

10 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. винесено постанову про арешт коштів АТ «СІТІБАНК» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 221 499, 77 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020року № 200510038 АТ «Сітібанк» перерахувало приватному виконавцю Павлюку Н. В. грошові кошти в сумі 161 940, 21 грн /призначення платежу: перерах. заборг. зг. викон. листа № 757/44003/19-ц від 10.02.2020 та постанови про ВП № 61232057 від 10.02.2020/.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020 року № 200510031 АТ «Сітібанк» перерахувало Офісу великих платників податків ДПС грошові кошти в сумі 1 500, 00 грн /призначення платежу: ЄСВ за лютий 2020 року 22%/.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020 року № 200510032 АТ «Сітібанк» перерахувало УК у Печер. р-ні грошові кошти в сумі 36 210, 24 грн /призначення платежу: перерахування податку на доходи фіз. осіб за лютий 2020.р/.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020 року № 200510033 АТ «Сітібанк» перерахувало УК у Печер. р-ні грошові кошти в сумі 3 017, 52 грн /призначення платежу: перерахування військового збору за лютий 2020р./.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020 року № 200510042 АТ «Сітібанк» перерахувало Приватному виконавцю Павлюку Н. В. грошові кошти в сумі 215, 00 грн /призначення платежу: перерах. мін. витрат виконав. Провадження, зг. Постанови ВП№ 61232057 від 10.02.2020р./.

Згідно з платіжним дорученням від 20 лютого 2020 року № 200510041 АТ «Сітібанк» перерахувало Приватному виконавцю Павлюку Н. В. грошові кошти в сумі 20 116, 80 грн /призначення платежу: перерах. основної винагороди приватного виконавця зг. Постанови ВП № 61232057 від 10.02.2020р./.

24 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. винесено постанову про зняття арешту з коштів АТ «Сітібанк», крім коштів в межах стягнення суми звернення стягнення 39 227, 76 грн.

Судом встановлено, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з того, що під час виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року АТ «Сітібанк» в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку сплачено усі необхідні податки та збори, а відтак їх повторне стягнення призведе до подвійної відповідальності боржника.

Вимоги скарги про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича повернути Заявнику - Акціонерному товариству «Сітібанк» безпідставно отриману суму у розмірі 39 227, 76 грн не охоплюються вищенаведеними приписами цивільного процесуального закону, а тому не підлягають задоволенню.

Проте такий висновок суду в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частішою 2 статті 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають

виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту статті 2 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як «обов`язковості виконання рішень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів для примусового виконання рішення суду, згідно з виконавчим документом. Тобто, виконавець зобов`язаний виконати резолютивну частину рішення суду, яка зазначена у виконавчому документі.

Та лише після того, як буде фактично виконано у повному обсязі рішення суду (згідно резолютивної частини, яка зазначена у виконавчому листі), виконавець закриває виконавче провадження.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та в межах суми стягнення.

Встановлено, що 10.02.2020 Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по цивільній справі № 757/44003/19-ц. У даному виконавчому листі зазначена резолютивна частина рішення суду від 05.02.2020:

«Стягнуту з Акціонерного товариства «СІТІБАНК» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 201 167,97 грн.»

Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд наводить у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

В редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606- XIV містилась норма ч. 8 ст. 65, якою було передбачено, що у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Проте, в новій редакції Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, така норма відсутня.

Вирішуючи дану справу суд першої інстанції не з`ясував, які розрахунки навів у своєму рішенні Печерський районний суд м. Києва від 5 лютого 2020 року, а саме не з`ясував чи підлягає присуджена сума до стягнення з урахуванням податків, чи без врахування податків, в зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про задоволення скарги в цій частині. (У справі рішення суду відсутнє).

При цьому Верховний Суд України у постанові Пленуму від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» звернув увагу судів, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним та чітким (пункт 8 постанови Пленуму).

Поряд з цим може виникнути ситуація коли судове рішення є незрозумілим учасникам справи або виконавцю, що зумовлює складнощі у його виконанні. У такому випадку, суд може роз`яснити ухвалене ним судове рішення.

Статтею 271 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Частиною другою статті 271 ЦПК України встановлено умови, за яких судове рішення може бути роз`ясненно: подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Важливо мати на увазі і роз`яснення , що містяться у пункті 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 13 «Про судове рішення у цивільній справі». Так, роз`яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд

викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких

викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення

в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого

рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За таких обставин, коли резолютивна частина рішення учасникам виконавчого провадження є незрозумілою, а судом не роз`яснена, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду в частині задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року в частині задоволення скарги Акціонерного товариства «Сітібанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Сітібанк» про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича при винесенні постанови від 24.02.2020р. про зняття арешту з коштів (ВП № 61232057), в частині залишення арештованими коштів Акціонерного товариства «СІТІБАНК» у розмірі 39 227, 76 грн., які перебували на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк» МФО 322313, визнання незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича щодо направлення 24.02.2020р. платіжної вимоги до AT «Укрексімбанк» на зазначену суму 39 227, 76 грн, на підставі чого грошові кошти були 26.02.2020р. безпідставно списані з рахунку НОМЕР_1 в AT «Укрексімбанк» МФО 322313.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова