Справа № 214/1718/18
2-п/214/23/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по цивільній справі №214/1718/18 за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся 24.02.2020 до суду із заявою, яка була уточнена 26.03.2020 року, та в якій просить суд: заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2020 року винесене у справі за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу скасувати та призначити справу в загальному порядку.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває позовна заява до ПАТ «Кредобанк» про скасування нарахованої суми неустойки у вигляді пені та прострочених відсотків за кредитним договором, рішення по якій може вплинути на права та обов`язки сторін даної справи. Крім того, його довірителька проживає у м. Києві та немала змоги своєчасно отримувати кореспонденцію, у зв`язку із чим була позбавлена права реалізувати принцип змагальності сторін. Крім того, ксерокопії долучені до позовної заяви позивачем не є документами у розумінні діючого Закону, а отже не можуть визнаватись допустимими доказами не будучи завіреними відповідним чином. Суд грубо порушив норми процесуального права взяв до розгляду недопустимі докази та необґрунтовано задовольнив позов, поклавши в основу доказової бази не завірені ксерокопії документів. Також, 31.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та Дніпровським апеляційним судом залишено без змін. В основу рішення покладено фактичні дані, які стосуються вартості реалізованого майна, а саме 318112 грн., а також той факт, що вказана сума вплинула на розрахунки стосовно визначення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, з урахуванням того факту, що виконавчий напис є скасованим, а відтак вважає вилучення і реалізацію заставного автомобіля незаконною. Таким чином, сума заборгованості, визначена заочним рішенням є некоректною та підлягає повторному з`ясуванню. Також, на даний час в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ» , приватних виконавців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна недійсним. За таких обставин заочне рішення підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із заявою про перегляд заочного рішення, представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» подав відзив, в якому зазначив, що заява підлягає залишенню без руху у зв`язку із порушенням вимог ст. 285 ЦПК України, а саме заява ОСОБА_1 не містить обставин, які свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та неповідомлення їх суд судом, та доказів того, що позивач не правий у проведенні розрахунку. Крім того, посилання на те, що у зв`язку із перебуванням її у м. Києві вона не змогла отримувати вчасно повістки є недоречним. Не зрозуміло чому ОСОБА_1 не скористалась правом на участь у судовому засіданні у режимі відео конференції. Представник АТ «КРЕДОБАНК» вважає, що надані до суду докази були надані відповідно та на підставі ст. 76, 77, 80, 95 ЦПК України та ДСТУ 4163-2003. Якби, виникли сумніви у справі, суддя виніс би ухвалу для огляду доказів у судовому засіданні або сама ОСОБА_1 могла використати право та не скористалась. Тому, враховуючи вище вказане доводи ОСОБА_1 є безпідставними. Твердження, щодо визнання виконавчого напису недійсним та відкриття провадження у справі про оскарження торгів не стосуються предмет спору, адже предметом даної справи є стягнення боргу. Твердження щодо некоректності суми є безпідставною, так як ОСОБА_1 не надала жодних доказів, що сума має бути іншою та обґрунтування також відсутні.

Представники позивача та відповідача правом на участь в судовому засіданні не скористалися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 неодноразово надавала заяви про відкладення розгляду справи, знову подавши заяву про відкладення розгляду справи .

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».

Враховуючи вище викладене та строки розгляду справи передбачені ст. 286 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутністю сторін за наявними письмовими матеріалами справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Так, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2018 року (а.с.56), з огляду на характер спору відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін із встановленням відповідачеві 15-денного строку на подання відзиву на позов з дня отримання позовної заяви з додатками.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи ОСОБА_6 та її представник звертались до суду з відповідними заявами про відкладення, про участь у судовому засіданні у режимі відео конференції тощо, що є свідченням обізнаності відповідача як з наявністю в провадженні суду цивільної справи, так і змістом пред`явлених АТ «КРЕДОБАНК» до неї вимог. Таким чином, відповідач мав 15-денний строк для подання відзиву на позов, заяви про участь у справі. Однак, станом на момент ухвалення судом рішення 15.01.2020 року, відзив не подав.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.»

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала відзив на позов, не заявила про свою участь у справі, не проявляв інтересу до ходу її розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав, які виправдовують правомірність ухвалення рішення в заочному порядку з урахуванням згоди на це позивача та його представника.

Посилання відповідача та її представника на наявність у справі про визнання виконавчого напису недійсним та наявністю справи про визнання прилюдних торгів недійсними, не мають значення, оскільки хоча судові рішення в зазначених ним справах хоча й стосуються кредитних відносин ОСОБА_1 , однак мають інші предмети спору.

Відповідачем та його представником також не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення.

Також, відповідачем не долучено до заяви жодних доказів в підтвердження на необґрунтованість проведеного АТ «КРЕДОБАНК» розрахунку. Всі інші доводи та мотивування, наведені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Згідно з правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03.04.2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», та в рішенні «Устименко проти України» від 29.10.2015 року, «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Аналізуючи перелічені вище обставини, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви представника відповідача ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» Курдюмова М.М. про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2018 року, у зв`язку з чим вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по цивільній справі №214/1718/18 за позовною заявою Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати виготовлення повної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу суду складено та підписано 21.10.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь