н/п 6/490/178/2020 Справа № 2-974/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Гуденко О.А.

за участю секретаря Дудник Г.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-974/11 таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 14 лютого 2020 року звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 2-974/11, виданий 21 лютого 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" боргу в загальному розмірі 523259,51 грн.

В обгрунтування заяви посилається на те, що на теперішній час на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. перебуває виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа .

Проте стягувач за даним виконавчим листом ПАТ "ДельтаБанк" зареєстрував за собою на підставі іпотечного договру майно, яке є предметом іпотеки , укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договром, заборгованість за яким і стягується згідно оспорюваного виконавчого листа.

На підставі протоклу електронних торгів від 02 серпня 2018 року було визначено переможця електронних торгів з продажу вказаного предмета іпотеки та сплачено на рахунок Банку 930 200 грн.

Таким чином, Банк задовольнив свої вимоги шляхом позасудового врегулювання ще до пред`явдлення цього виконавчого листа до виконання, що є матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Так, з моменту переоформлення права власності на квартиру він здійснив повне погашення боргу та не мав права вимагати виконання основног зобов`язання згідно приписами ч.4 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку".

Крім того, сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, адже підсля 23.10.2014 року виконавчі провадження за вказаним виконавчим листом не відкривалися більше ніж 4 років. 04.12.2018 року Банк скерував виконавчий лист до Центрального ВДВС і 05.12.2018 року Центральним ВДВс він був поврнутий стягувачу на підставі п.8 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" - повідомленням про поверненя без прийняття до виконння.Тобто на тетперішній час Банк пред`явиваи приватному виконавцеві виконавчий лист підсля закінчення строку на пред`явлення його до виконання.

Пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання є процесуально-правовою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року заяву прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 08 квітня 2020 року.

Цією ж ухвалою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. зобов`язано надати в судове засідання для огляду матеріали виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 03/1/299/07-ZKLN від 12 жовтня 2007 року у сумі 523 259 грн, яка складається з: поточної заборгованості по кредиту 482 032 грн 67 коп, поточної заборгованості по процентами - 5 007 грн 14 коп, простроченої заборгованості по процентам - 33 566 грн 13 коп, пені 2 653 грн 58 коп.

08 квітня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із зайнятістю адвоката Щелінської Д.І. Павлова К.О.

26 травня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із перебування судді у щорічній плановій відпустці.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. у судове засідання для огляду матеріали виконавчого провадження №58219390 з примусового виконання виконавчого листа №2-974/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 21.02.2014, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" боргу в загальному розмірі 523259,51 грн. .

Зобовязано ПАТ "ДельтаБанк" надати суду довідку про стан заборгованості за кредитним договором №03/1/299/07-ZKLN від 12.10.2007 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , та відомості щодо розподілення коштів , отриманих за Протколом електронних торгів № UA-EA-2018-07-25-000025-b від 02 серпня 2018 року.

Приватний виконавець Куліченко Д.О. у судове засідання не з`явився, вимоги ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва ні від 18 лютого 2020 року, ні від 04.09.2020 року не виконав, матеріали виконавчого провадження для огляду у судове засідання не надав.В справі наявні докази завчасного отримання ним ухвал суду та судового повідомлення. Вказану ухвалу отримано і стягуваем, проте вимоги ухвали не виконані.

У судове засідання 04 вересня 2020 року від адвоката ОСОБА_2 Павлова К.О. надійшла заява з проханням справу розглядати без його особистої участі. Вимоги поданої заяви підтримав повністю.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.03.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» за договором №03/1/299/07-ZKLN від 12/10/2007 року 523 259 грн. 51 коп., а також судові витрати в розмірі 910 грн. 00 коп. Звернуто стягнення в межах 523259,51 грн на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , на користь ПАТ "Кредитпромбанк" шляхом проведення прилюдних торгів з початковою цуіною 474700 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист 21 лютого 2014 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 лютого 2017 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-974/11, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» за договорами 523 259 грн. 51 коп., а також судові витрати в розмірі 910 грн. 00 коп., з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Як вбачається з копії виконавчого листа, наявного в матеріалах справи , виконавчий лист був повернутий державним виконавцем Центрального ВДВС 23.10.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

05.12.2018 року Повідомленням державного виконавця Центрального ВДВС на підставі п.8 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий лист було повернуто стягувачу ПАТ "ДельтаБанк" без відкриття виконавчого провадження - оскільки до заяви ПАТ "Дельта Банк " не додано документу на підтвердження заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. перебуває виконавче провадження №58219390 з примусового виконання виконавчого листа №2-974/11, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 21.02.2014, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" боргу в загальному розмірі 523 259,51 грн.

Постановою від 28.01.2019 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного листа, яка була направлена на адресу боржника.

В матеріалах справи містяться докази реалізації з електронних торгів 02 серпня 2018 року стягувачем предмету іпотеки , який виступав забезпеченням по кредитному договору договором №03/1/299/07-ZKLN від 12/10/2007 року , а саме квартиру АДРЕСА_1 - за 930 200 грн.

Ні стягувачем, ні приватним виконавцем не надано суду, навіть за вимогою суду, доказів про те, яким чином розподілені кошти , отриманих за Протколом електронних торгів № UA-EA-2018-07-25-000025-b від 02 серпня 2018 року, і який стан заборгованості за кредитним договором №03/1/299/07-ZKLN від 12.10.2007 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

Норма ч.2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК..

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Ні стягувачем, ні приватним виконавцем не надано суду, навіть за вимогою суду, доказів про те, яким чином розподілені кошти , отриманих за Протоколом електронних торгів № UA-EA-2018-07-25-000025-b від 02 серпня 2018 року, і який стан заборгованості за кредитним договором №03/1/299/07-ZKLN від 12.10.2007 р., укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами,

За такого, суд вважає втсановленим, що заявником надані належні докази про те, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням , а саме в звязку з реалізацією 20 серпня 2018 року предмета забезпечення за основним зобов`язанням за вартістю, яка значно перевищує суму заборгованості, про примусове стягнення якої видано оспорюваний виконавчий лист.

Крім того, Судами встановлено, що судове рішення у справі № 2-974/11 про стягнення з відповідача заборгованості законної сили в жовтні 2013 року.

Станом на момент набрання законної сили указаного рішення був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання були визначені статтею 22 указаного Закону.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, згідно законодавства, чинного на момент набрання законної сили рішенням про стягнення з боржників спірних сум Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року спірний виконавчий документ за рішенням, яке набрало законної сили 18 жовтня 2013 року року могли бути пред`явлені до виконання до 18 жовтня 2014 року.

Проте, виконавче провадження за спірним виконавчим листом було відкриті на підставі заяв стягувача, поданої в січні 2019 року.

Тобто, банк як стягувач мав право на подання виконавчих листів до виконання до 23.10.2015 року ( протягом одного року після переривання строку для його пред`явлення з дня повернення на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" - у редакції , що діяла на час винесенян Постанови державног виконавця - 23.10.2014 року) , однак таке право не реалізував і пред`явив до виконання указані виконавчі документи із пропуском визначеного законом строку.

При цьому, 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним на момент ухвалення рішення та видання спірних виконавчих листів, втратив чинність (крім статті 4).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05 жовтня 2016 року збільшено і тепер вони пред`являються в строки встановлені цим законом, тобто в продовж 3 років.

Однак, у даній справі, за встановлених судами попередніх інстанцій її фактичних обставин, пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки цей Закон набув чинності 05 жовтня 2016 року, тобто вже після того, як строк на пред`явлення спірних виконавчих листів завершився 23 жовтня 2015 року (річний строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року).

Заявник як ще на одну підставу для задоволення заяви в даній справі посилались на те, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання після закінчення строків пред`явлення їх до виконання.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині другій статті 432 ЦПК України.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішення про стягнення боргу з заявника набрало законної сили 18 жовтня 2013 року, тому виконавчі листи на виконання такого рішення мали бути пред`явлені до виконання за вимогами чинного на той час законодавства, з урахуванням переривання строку на їх пред`явлення, до 23 жовтня 2015 року, а також врахувавши, що стягувач пред`явив виконавчі листи до виконання у січні 2019 року, тобто з пропуском указаного строку для пред`явлення, а також враховуючи, що стягувачем проведено реалізацію предмета забезпечення за вказаним кредитним договором за ціну, яка значно перевищує суму заборгованості за спірним виконавчим листом, що свідчить про припинення зобов`язання боржника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі № 2-974/11 , виданий Центральним районним судом м.Миколаєва 21 лютого 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" боргу в загальному розмірі 523 259,51 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21 жовтня 2020 року.

Суддя О.А. Гуденко