Справа № 646/407/19
№ провадження 2/646/384/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.

секретаря судових засідань Коммунарової А.О.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача- ОСОБА_2 ,

відповідача- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 21545,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на судовий збір в розмірі 768,40 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення звіту вартості матеріального збитку в розмірі 1500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що позивач ОСОБА_4 володіє 52/100 частинами в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складаються з приміщення АДРЕСА_2 2 з відповідною частиною місць спільного користування. Зазначена квартира в цілому складається з двох житлових кімнат. Поверхом вище знаходиться квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 12.09.2018 частину квартири позивача залили сусіди з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу. Того ж числа позивач заявою повідомила начальника дільниці № 61 КП "Жилкомсервіс", про що 18.09.2018 було складено акт КП "Жилкомсервіс" про залиття. Так, згідно з висновками акту: імовірною причиною залиття квартири АДРЕСА_5 . Відповідно до Звіту фахівця- оцінювача від 17.12.2018, наслідок аварії позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 21545,00 грн. Також позивачу заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20000,00 грн. та яка полягає у психологічних стражданнях через пошкодження свого майна; зміні звичайного розкладу життя позивача протягом 4 місяців (багаторазові звернення до відповідача з вимогою добровільно відшкодувати завдану шкоду, на що їй було відмовлено в грубій формі, звернення до дільниці № 61 КП "Жилкомсервіс", очікування працівників, разом з яким проводився огляд квартири після залиття, приїзди до адвоката в офіс, звернення до фахівця-оцінювача, якого вона супроводжувала під час огляду квартири, переживання через участь в судовому розгляді та відновлення стану своєї залитої квартири). Також, внаслідок підготовки та подання позову позивач понесла витрати на проведення звіту вартості матеріального збитку в розмірі 1500,00 грн.

23.01.2019 та 13.05.2019 ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

12.09.2019 Відповідачем у справі надано відзив на позовну заяву ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, відповідно до якого вона вважає позовні вимоги необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню через відсутність належних та допустимих доказів. Також, відповідач зазначає, що акт про залиття не відповідає формі і змісту, встановлених для нього, а звіт фахівця- оцінювача з визначення вартості матеріального збитку, завданої власнику проведено 17.12.2018, більше ніж через три місяці після імовірного залиття квартири позивача, а вартість ремонтних робіт та матеріалів є нічим іншим, як відображенням вартості повного ремонту приміщень, які належать позивачу.

12.02.2020 ухвалою суду було здійснено перехід до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві, а саме у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. В судовому засіданні відповідач не заперечувала, що приблизно два роки тому дійсно відбулося залиття квартири АДРЕСА_6 квартири АДРЕСА_4 , яка належить їй на праві приватної власності, внаслідок розірвання шлангу, яким було підключено воду до водонагрівача, проте нею одразу було усунуто наслідки залиття. Зазначила, що заперечує проти позов, вважає, що сума шкоди занадто завищена. Вважала, що її вини у тому, що розірвався шланг не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Позивачу ОСОБА_4 належить 52/100 часток в праві спільної часткової власності у квартирі АДРЕСА_1 , що складаються з приміщення № 2 з відповідною частиною місць спільного користування, житловою площею 13,4 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.2017, яке зареєстроване в реєстрі за №860, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , є її дочка - ОСОБА_4 . Право спільної часткової власності також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89528105 від 14.06.2017 року (а.с.8-9). Відповідно до технічного паспорту, виданого ОСОБА_5 , вищевказана квартира знаходиться на 1 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею 13,4 кв.м., та місць загального користування. Загальна площа квартири - 58,8 кв.м., житлова площа -30,9 кв.м.(а.с.11-12). Відповідачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152387965 від 11.01.2019 року (а.с.54). 12.09.2019 позивач ОСОБА_4 звернулася із заявою до начальника діляниці №61 КП"Жилкомсервіс", в якій просила направити комісію для складання акту про залиття, тому, що сусіди зверху залили її частину квартири. (а.с.13) 18.09.2018 комісією обслуговуючої організації - КП "Жилкомсервіс" у складі інженера дільниці №61 Асиркіна О.В., бухгалтера дільниці № 61 ОСОБА_6 здійснено дослідження № 10 житлового будинку АДРЕСА_8 на предмет залиття. Комісією встановлено, що в спальній кімнаті на стелі є сліди залиття у вигляді сухих плям, площею S=3 кв.м, також в кухні на стелі площею S=4,4 кв.м., стінах S=6,3 кв.м. Комісією зроблено висновок, що імовірною причиною залиття квартири АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 . За результатами огляду комісією складено акт від 18.09.2018, в якому вказано, що на момент обстеження квартира АДРЕСА_4 доступу не надала. Відповідно до вищевказаного акту обстеження квартира АДРЕСА_1 на першому поверсі двоповерхового будинку. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала тієї обставини, що її квартира АДРЕСА_4 знаходиться над квартирою позивача. Відповідно до Звіту фахівця- оцінювача з визначення вартості матеріального збитку, заданого власнику майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , шифр №5-/12-Н, станом на 17.12.2018, вартість ремонтно - відновлювальних робіт у результаті залиття квартири становить 17954,00 грн; з урахуванням податку на додану вартість - 21545,00 грн. Дане дослідження проводилося фахівцем за даними, які містяться в акті обстеження квартири АДРЕСА_6 від 18.09.2018. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд зауважує, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачем та його представником жодним доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України не доведено того, що залиття сталося не з вини відповідача. Твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що її вина в тому, що розірвався шланг, який було підключено до водонагрівача (бойлеру), відсутня, не звільняє її від відповідальності, оскільки саме на неї, як на власника квартири АДРЕСА_4 законом покладається обов`язок утримувати своє майно в належному стані і своєчасно проводити за свій рахунок його ремонт. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Не зважаючи на те, що акт КП «Жилкомсервіс» від 18.09.2019, не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, з урахуванням позиції відповідача, судом встановлено фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема причину залиття квартири позивача та особу відповідальну за завдану шкоду, якою є відповідач ОСОБА_3 . Суд враховує те, що квартира АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку над квартирою позивача. Тому, у даному випадку факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем та його представником в ході розгляду справи. Останніми не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям квартири позивача 18.09.2018, заподіяна не з вини відповідача. Також відсутні докази про те, що заподіяння шкоди має інший характер, ніж залиття. Від проведення експертизи, відповідач та її представник відмовилися, про що представник відповідача заявив в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача, як власника квартири з якої сталося протікання води, у завданні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття належної йому квартири з квартири відповідача, а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на ремонтно-відновлювальні роботи квартири в розмірі 17954,00 грн., оплата послуг експерта-оцінювача за проведене дослідження в розмірі 1500,00 грн. Доказів про сплату позивачем НДС не надано, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки в результаті залиття її квартири вона відчувала моральні страждання, змінився її звичайний розклад життя. З урахуванням заподіяної матеріальної шкоди, тяжкості моральних страждань суд визначає розмір моральної шкоди у сумі 2000,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 13,76-77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 17954,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати з оплати вартості послуг експерта-оцінювача у розмірі у розмірі 1500,00 грн

У задоволенні позову в іншій частині- відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.04.2020.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_10 ).

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає: зареєстрована: АДРЕСА_11 ).

Суддя І.М. Шелест