Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2001/10
Провадження №: 4-с/332/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Марченко Н.В., за участі секретаря судового засідання Хіміч С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

ВСТАНОВИВ:

28.07.2020 року скаржник ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеною скаргою. В обґрунтування зазначила наступне.

На виконанні Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2001/2010, виданого 20.07.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на користь ОСОБА_3 (наразі - ОСОБА_1 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, станом на 21.07.2020, стягувач не отримала жодних постанов про вчинення виконавчих дій від державного виконавця,а також грошових коштів на утримання дитини. Крім того у автоматизованій системі виконавчих проваджень, відсутні будь які дані щодо виконавчих дій за виконавчим листом № 2-2001/2010, таким чином скаржнику невідома жодна інформація щодо місця перебування виконавчого листа та проведені виконавчі дії щодо стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримала скаргу та просила задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник ВДВС до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення скарги не заперечує. Крім того державним виконавцем у заяві вказано, що ОСОБА_1 зверталася до відділу 16.04.2018 року із заявою про видачу довідки про неотримання аліментів, яку отримала на руки 26.04.2018 року. З того часу жодних усних або письмових заяв від стягувача ОСОБА_1 , щодо надання інформації про стан виконання виконавчого провадження до Вознесенівського ВДВС не надходило (а.с.41-42).

Боржник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Заслухавши скаржника, дослідивши всі надані докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 20.07.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-2001/2010 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на користь ОСОБА_3 (наразі - ОСОБА_1 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний виконавчий лист 03.12.2010 року надійшов до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (стара назва Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції), що підтверджується відміткою виконавчого органу (а.с.25).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

У відповідності до ст. 18 Закону України«Про виконавче провадження», виконавець здійснює необхідні дії щодо своєчасного та повного виконання рішення.

За ст. 27 Закону (в редакції Закону чинної на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону, за виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувану чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України (ст. 12 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, можливо зробити висновок, що виконавець повинен використовувати надані йому права у точній відповідності із законом та не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст.1 першого Протоколу до Конвенції кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном і не може бути його позбавлена інакше як в інтересах суспільства.

Згідно ст. 13 кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України №5-рп від 26.06.2013 р. по справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Не дивлячись на вищевикладене, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя № 2-2001/2010 в примусовому порядку до сьогодні не виконано, аліменти за ним не стягнені і заявнику не сплачені, що порушує норми ст. 2, 11, 27 Закону «Про виконавче провадження» та ставить під загрозу права і інтереси неповнолітньої дитини.

Положеннями ч.2 ст.451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись. ст. 447, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати інформацію про стан виконавчого провадження за виконавчим листом №2- 2001/2010 щодо утримання з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати інформацію про проведені виконавчі дії за виконавчим листом №2-2001/2010.

Зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) провести всі необхідні виконавчі дії щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст ухвали виготовлено 26.10.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Н.В.Марченко