РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2020 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань Сергієнко В.С.

номер справи: №637/998/20 (2/637/311/20)

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

представник позивача Дашко В.М.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

24 листопада 2020 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 11 травня 2010 року відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, що складає між ним та банком договір.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок їз поточним кредитним лімітом , що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4200.00 грн.

В свою чергу відповідач, зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та в межав встановленого кредитного ліміту .

Користуючись кредитними коштами відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями .

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу останнього календарного місяця, наступного за місяцем , у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту .

Станом на 15 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 408586.36 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4198.26 грн., в т.ч.., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 400 952.41 грн .

Враховуючи той факт ,що законодавець не передбачає вимагати від боржника повернення лише вепної суми заборгованості , а кредитодавець на свій розсууд можек вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом просить с тягнути з відповідача 133449.40 грн. заборгованості за надані послуги. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2102.00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився. Про слухання справи повідомлявся належним чином про що свідчить розписка про отримання судового виклику. Відповідач відзиви та заперечення проти позову не надала, поважної причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 1 грудня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

1 грудня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Запереченнь (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, поважної причину своє неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи, була повідомлена належним чином ,що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

11 травня 2010 року відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, що складає між ним та банком договір.

11 травня 2010 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

За умовами кредитного договору відповідач щомісяця в період сплати повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі .В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконала у звязакку з чин на 15 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 408586.36 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4198.26 грн., в т.ч.., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 400952.41 грн .

Враховуючи той факт ,що законодавець не передбачає вимагати від боржника повернення лише вепної суми заборгованості , а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом , тому просить стягнути з відповідача 133 449.40 грн. заборгованості за надані послуги та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 2102.00 грн.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобов`язання належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 статті 638 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого

встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець , в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно положень ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За правилами ч.1,2 ст. 1069 Цивіьного кодексу України , якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з огляду на зміст статей 633, 634 статті 638 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У заяві анкеті позичальника від 17 серпня 2015 року процентна ставка , штрафні санкції за не викнання зобов`язання не зазначені.

11 травня 2010 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками (процентами) нарахованими за час користування кредитними коштами за період з 11 травня 2010 року по 20 листопада 2018 року.

При цьому позивачем зазначено ,що відповідч отримала кредитку карту строк дії якої закінчився у травні 2016 року.

Враховуючи викладене , суд дійшов до висновку ,що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11 травня 2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Проте в обґрунтовування позовних вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Договір, укладений між сторонами складається з заяви позичальника, довідки Умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою, які узгоджені з позичальником шляхом підписання заяви, та яка є скороченим варіантом «Умов та Правил надання банківських послуг», зокрема щодо такої суттєвої умови кредитування, як щомісячний розмір процентів за користування кредитом (3% щомісяця).Інших умов кредитування позичальницею не узгоджувалося, та будь-яких заяв або довідок не підписувалося.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 Цивільного кодексу України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

За матеріалами справи слідує, що позичальник ОСОБА_1 ознайомилася та узгодила саме ті умови та правила кредитування, до яких вона приєдналася шляхом підписання заяви , да довідки про умови кредитування від 11 травня 2010 року .

Кінцевий термін повернення банківських коштів визначено за строком дії платіжної картки, які були надані позичальнику для користування кредитними коштами, термін дії якої до травня 2016 року .

Статтею 536 Цивільним кодексомУкраїни передбачено, що за користування чужими коштами боржникзобовязанийсплачуватипроценти, якщоінше не встановлено договором міжфізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом абоіншим актом законодавства.

За змістом ч.1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначаєтьсякредитним договором. Частиною третьою цієїстатті визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.Умова договору щодо права банку змінюват ирозмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязанний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Кредитодавець зоб`овязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитном удоговорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Таким чином, боржник вважається належноп овідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові підрозписку.

З наданого Банком розрахунку вбачається ,що ним в односторонньому порядку, без будь-якого погодження з відповідачем було збільшено відсотки за користування кредитом до 36,00 %, 2 сіняч 2012 року до 30 00 %, 10 счня 2018 року до 43,20%.

Разом з тим, доказів домовленості або належного повідомлення позичальника про зміну процентної ставки за договором чи визнання її відповідачем шляхом сплати процентів у такому розмірі, Банком не надано.

А тому до задоволенняможуть підлягати вимоги, виходячи із процентної ставки 30,00%, яка булла узгоджена сторонами при укладанні кредитного договору.

Зазначений висновок узгоджується з правовоюпозицією Верховного Суду України, викладеною ним в постановівід 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17.

Стаття 81 Цивільно процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Одже виходячі з наданих доказів ,суд ввжає за можливим стягнути з відповідча тіло кредиту в сумі 4 198.26 грн. та відсотки за весь час користування кредитим лімітом враховуючи, відсоток визначений сторонами до закінчення терміну дії договору, а саме: 12594.78 грн. з розрахунку 4198.26,00 грн. х 30 %) : 365) х 3650 : 100 = 12594.78 грн. Всьго з відповідача підлягає стягненню 16 793.04. грн.

Судові витрати.

Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 133, 141, 223, 247, 263-265, 274, 280-283 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 549,,551,598,599,616, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статті 61 Конституції України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народився у с. Новомиколаївка Шевченівського району Харківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 , місце роботи не відоме на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 27 грудня 2012 року у сумі 16 793.04. грн., та судові витрати у розмірі 544.41 грн. (49094 м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження.

СУДДЯ