Справа № 367/6846/20
Провадження №2-о/367/374/2020
УХВАЛА

про залишення без руху

22 жовтня 2020 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана заява.

Розглянувши дану заяву, суддя дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Приписами статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 316, 317 ЦПК України, на відміну від заяви про встановлення факту народження, яка може бути подана до будь-якого суду незалежно від зареєстрованого місця проживання (перебування) заявника, заява про встановлення факту смерті може бути подана лише до суду за місцем проживання (перебування) заявника.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідно ст. 6 ч. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за зверненням громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, за місцем їх перебування оформляються і видаються органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, довідки, що підтверджують місце їх перебування. Такі довідки видаються громадянам у день звернення на підставі паспорта громадянина України чи іншого документа, до якого згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, та письмової заяви, в якій зазначається адреса, за якою громадянину може бути вручена офіційна кореспонденція. При цьому відомості (відмітка) про місце перебування такої особи не вносяться до її паспорта.

В порушення вищезазначеного, заявником не підтверджено факт проживання в Ірпінському регіоні.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Також до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 статті 177 ЦПК України).

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

При цьому, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно (пункт 21 частини 1 Закону України «Про судовий збір»).

Заявником не підтверджено, що він має статус внутрішньо переміщеної особи, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Аналогічну правову позицію щодо сплати судового збору висловив Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 350/2002/18.

За таких обставин заявник має надати до суду докази на підтвердження наявності у нього статусу внутрішньо переміщеної особи або документи, що підтверджують сплату судового збору в порядку і розмірах встановлених законом.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В порушення зазначеного, заявником у заяві про встановлення факту смерті не вказано заінтересовану особу.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, надавши заявнику термін для усунення вказаного недоліку.

Позивачу надати 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків.

В разі не усунення недоліків в призначений строк заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.П. Саранюк