Номер провадження: 22-ц/813/8189/20
Номер справи місцевого суду: 947/6643/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

04.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року в цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якій просить суд витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Одеси у особі Одеської міської ради земельну ділянку, загальною площею 0,2 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :45:008:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , на підставі постанов Київського районного суду м. Одеси, які були ухвалені судом в один день - 19.04.2007 року (справа №2-А-448 та № 2-А-453), скасованими постановами Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 року та від 26.01.2011 року, отримали у власність наступні земельні ділянки: ОСОБА_3 земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :45:008:0008, та ОСОБА_5 земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :45:008:0004.

На підставі зазначених постанов суду ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, які у подальшому неодноразово відчужувались.

ОСОБА_6 за договорами купівлі-продажу від 04.04.2008 року здійснив відчуження обох земельних ділянки ОСОБА_1 , який 08.05.2008 року на підставі даних угод отримав державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 300731 та серії ЯЖ № 300732, які були зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66 та №65, відповідно.

На підставі вищевказаного, прокуратура Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до суду з відповідним позовом до управління Держкомзему у м. Одесі та ОСОБА_1 про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2011 року було задоволено.

Представник позивача стверджував, що з метою приховування протиправних дій та невиконання рішення суду, ОСОБА_1 провів об`єднання вищезазначених земельних ділянок шляхом формування нової земельної ділянки площею 0,2 га (0,1 га + 0,1 га), за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :45:008:0036, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 16.07.2019 року, індексний номер: 47807340, РНОНМ: 101, номер запису про право власності 32418484.

З урахуванням викладеного, Одеська міська рада як власник земель комунальної власності, які вибули з володіння поза її волею, звернулася до суду з відповідним позовом про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки (т. 1 а.с.1-18).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року (головуючий-суддя Петренко В.С.) Позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь територіальної громади міста Одеси у особі Одеської міської ради земельну ділянку, загальною площею 0,2 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :45:008:0036, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Одеської міської ради (на рахунок юридичного департаменту Одеської міської ради: код отримувача 26302537, банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, номер рахунку UA0034995), судовий збір у розмірі 21 034 (двадцять одна тисяча тридцять чотири) грн. 26 коп. (т.2 а.с.59-72).

30 червня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Берназ Альона Вікторівна звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року по цивільній справі №947/6643/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна.

В обґрунтування наданої заяви представник заявника посилається на те, що ОСОБА_1 належним чином не було повідомлено про судове засідання та не було вручено йому судову повістку про виклик до суду на 27 травня 2020 року, оскільки судова повістка була повернута поштою із відміткою «інші причини», що позбавило його можливості з`явитись у дане судове засідання та повідомити про причини неявки(т.2 а.с.19-104).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Берназ Альони Вікторівни про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2020 року по цивільній справі №947/6643/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна залишити без задоволення (а.с.223-230).

07 серпня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 звернулась до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси 07 липня 2020 року. Апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції щодо належного сповіщення відповідача є хибним та таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства та не узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду. Вказує, що ухвалення заочного рішення від 27 травня 2020 року у справі №947/6643/20 позбавило ОСОБА_1 можливості надати відзив, чим порушує його законне право, окрім того у зв`язку із запровадженням з 12 березня 2020року в Україні карантину, строк на подання ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву Одеської міської ради у справі № 947/6643/20 є продовженим на момент карантину та досі не сплив, за таких обставин, апелянт вважає, що апеляційним судом має бути досліджено докази, додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги. Зокрема, суд першої інстанції помилково вважав встановленим факт вибуття спірних земельних ділянок з власності ОМР, так рішення на обставини встановлені у якому суд першої інстанції посилається в порядку преюдиції скасовано, а отже не відповідає вимогам встановленими ст. 82 ЦПК України. Окрім того звертає увагу апеляційного суду, що питання витребування частини земельної ділянки вже було предметом розгляду у справі №947/6643/20, рішення у якій набрало законної сили, таким чином оскаржуване судове рішення порушує принцип правової визначеності. Також, звертає увагу, що судом першої інстанції у порушення вимог встановленим протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не було встановлено «Суспільного інтересу» втручання у мирне володіння ОСОБА_1 спірним майном. Посилання ж суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі 357/9328/15-ц, оскільки обставини даної справи істотно відрізняються від обставин у справі №947/6643/20. Так само не дотримано судом першої інстанції і вимог встановлених протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині «пропорційності втручання», так ОМР не має наміру відшкодовувати відповідачу, який є добросовісним набувачем спірної земельної діялянки, витрат, що було ним понесено з метою збереження та поліпшення вказаних земельних ділянок. Апелянт підкреслює, що у даній справі один орган державної влади намагається виправити помилки допущені іншим органом влади за рахунок приватної особи, що суперечить принципам вищенаведеного протоколу №1. Апелянт вважає необхідниv застосувати у даній справі правові висновки викладені Європейським судом з прав людини у справі «Gladysheva v. Russia». Зприводу наведених вище доводів, апелянт наводить наступну релевантну практику верховного суду: викладену у постанові від 03.04.2019 у справі №372/4581/14-ц, викладену у постанові від 27.03.2019 року у справі №396/4858/16-ц, викладену у постанові від 16.10.2019 року у справі №522/23155/16-ц. Окрім того, апелянт також зазначив на порушення судом першої інстанції принципу добросовісності, викладеному у п.6 ч.1 ст.6 ЦК України. Окрім того, ОСОБА_1 відзначає, що ОМР визнавала право власності відповідача на спірні земельні ділянки. Також апелянт звертає увагу на необхідність застосування строків позовної давності, про що заявляє відповідне клопотання. На підставі викладеного просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог (т.3 а.с.1-34).

На момент надходження апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду виникла неможливість розподілу справ між суддями судової палати з розгляду цивільних справ, яка тривала з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року (протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями в матеріалах справи), що обумовлено недостатньою кількістю суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15) та перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному.

28 серпня 2020 року з`явилася можливість автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з чим судді Дрішлюку А.І. було розподіллено 156 цивільних справ (довідка в матеріалах справи), що виключає фізичну можливість опрацювати їх в строк визначений ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст оскаржуваного рішення було виготовлено 07 липня 2020 року. 30 червня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою від 07 липня 2020 року, повний текст якої складено 10 липня 2020 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку до Одеського апеляційного суду 07 серпня 2020 року, таким чином суд приходить до висновку, що строку на апеляційне оскарження апелянтом пропущено не було.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги було сплачено, відповідно до квитанції, яка додається до апеляційної скарги.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року в цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юридичного департаменту Одеської міської ради про витребування майна.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк