ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1114/17Головуючий у 1-й інстанції Сливкка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/779/20 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року, постановлену суддею Сливкою Л.М. про повернення заяви без розгляду в цивільній справі № 607/1114/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що 14.07.2020 року та 20.07.2020 року він у визначений рішенням час прибув для побачення з сином, однак боржник не забезпечила присутність останнього. Державного виконавця, на яку покладено обов`язок здійснювати перевірку виконання боржником судового рішення, при цьому не було. Також, державний виконавець не винесла постанову про накладення штрафу на боржника через невиконання судового рішення та не повідомила про кримінальну відповідальність, як того вимагає ч. 2 ст. 63 ЗУ Про виконавче провадження. Про перешкоджання виконанню рішення суду ним було повідомлено на гарячу лінію 102, у зв`язку з чим на місце події прибула патрульна поліція, службові особи якої можуть підтвердити вказані обставини.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року скаргу повернуто заявнику без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, постановленою з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність фактичним обставинам висновку суду про не надіслання (надання) її копії скарги іншим учасникам справи державному виконавцю та боржнику згідно вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України, оскільки до скарги було долучено повідомлення про надсилання скарги на офіційну електронну адресу державного виконавця.

Вважає безпідставним незастосування судом положень ст. 187 ЦПК України (за аналогією) щодо відкриття провадження.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, звертаючись 20 липня 2020 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 долучив повідомлення від 20 липня 2020 року, з якого вбачається, що він направив матеріали скарги засобами електронного зв`язку Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби.

Учасниками скарги в даній справі є: стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 та головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н.В.

Право на звернення зі скаргою до суду, подання скарги та строки для звернення зі скаргою, порядок розгляду скарги визначені статтями 447-450 ЦПК України розділу VII ЦПК України, який має назву «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Обов`язкових вимог щодо форми та змісту скарги, поданої в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, розділом VII ЦПК України не визначено. Разом з тим, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначає ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

У пояснювальній записці до проекту Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо удосконалення перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядку", який був прийнятий 15 січня 2020 року (про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ; нормативно-правовий акт № 460-IX від 15.01.2020 року Закон України № 460-ІХ), зазначено, що законом запроваджується обов`язковість долучення до заяви, скарги та клопотання, що подаються на стадії виконання судового рішення, доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи для оптимізації процедури розгляду справ.

Отже, приєднання до скарги доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) є обов`язковим.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано доказів її надсилання всім учасникам справи, а саме державному виконавцю, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції що стосуються не надання ОСОБА_1 доказів надсилання поданої ним скарги, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи й спростовується долученим до скарги підтвердженням про направлення її копії 20.07.2020 року засобами електронного зв`язку Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с. 5).

Разом з тим, хоча ОСОБА_1 й направив матеріали скарги засобами електронного зв`язку Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), однак не надав доказів такого надіслання копії скарги іншому учаснику справи (провадження) - боржнику ОСОБА_2 .

Долучена до скарги копія фіскального чеку ПАТ Укрпошта (а.с. 4) про направлення рекомендованого листа ОСОБА_3 вартістю 17 грн. не може, на думку колегії суддів, вважатися належним і достатнім доказом на підтвердження направлення копії скарги боржнику, так як зазначені у вказаному чеку ініціали імені адресата не відповідають першій букві імені боржника, а відсутність опису вкладення, що був у конверті не дає можливості суду встановити, що саме скаржником надсилалося (подана до суду скарга чи будь-яка інша інформація, що не стосується предмета судового розгляду).

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо надіслання (надання) її копії державному виконавцю, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до скарги було долучено повідомлення про надсилання скарги на офіційну електронну адресу державного виконавця, однак вказані доводи не спростовують факту не надіслання ОСОБА_1 такої скарги боржнику ОСОБА_4 , що в свою чергу не впливає на кінцевий висновок про наявність правових підстав для залишення скарги без розгляду.

Тому на думку колегії суддів, з урахуванням вимог п. 2 ч. 2 та ч. 4 ст. 183 ЦПК України скарга ОСОБА_1 підлягала поверненню без розгляду у зв`язку з її не надісланням саме боржнику ОСОБА_2 , а не як помилково зазначено судом першої інстанції, державному виконавцю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та посилання на положення ст.187 ЦПК України (за аналогією) щодо відкриття провадження, колегія суддів відхиляє, оскільки скаржником ОСОБА_1 не дотримані чітко визначені вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України в частині направлення матеріалів скарги поряд з державним виконавцем, дії якого він оскаржує, також і заінтересованій особі божнику ОСОБА_5 .

У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Враховуючи категорію даної справи, яка є малозначною, постанова апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги, касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35 ч.ч. 1, 3; 259 ч.ч. 1, 2, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 3 п. 2 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття й касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складання повного судового рішення 20 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді