УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

19 жовтня 2020 року м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали справи №953/16249/20 за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний науковий центр лікарських засобів і медичної продукції» (місцезнаходження: 61085, м.Харків, вул..Астрономічна, 33, ) суми стягнення заробітної плати за період з дня звільнення з роботи за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний науковий центр лікарських засобів і медичної продукції» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку в сумі 44 480,57 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно положень ст..160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу закріплено у ст..163 ЦПК України.

При цьому, суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими, та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу повинно бути вказано вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України).

Подана до суду заява ОСОБА_2 містить лише вимогу про стягнення аліментів, обставин, на яких ґрунтується заявлена вимога не зазначено.

З аналізу вказаної норми випливає, що судовий наказ може бути видано судом, якщо вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заявлена одночасно з вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

За таких умов, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку без вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати не підлягає розгляду у порядку наказного провадження та може бути заявлена у порядку позовного провадження.

Крім того, відповідно до п.4 ч.3ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, доказів на підтвердження безспірності вимог заявника щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 75 403,32 грн до заяви не додано. У зв`язку з чим, з огляду на відсутність можливості пересвідчитись у безспірності заявлених вимог, слід дійти висновку про існування спору про право.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК Украни, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника; за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд відмовляє у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Відповідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний науковий центр лікарських засобів і медичної продукції» суми стягнення заробітної плати за період з дня звільнення з роботи за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Колесник С.А.