Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/668/20
Провадження по справі 2-о/281/30/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судового засідання Островської І.І.,

представник заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем

В С Т А Н О В И В:

10.07.2020 до Лугинського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , яка на день своєї смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті своєї матері він проживав (без реєстрації) разом з нею та доглядав її.

Після смерті його матері відкрилася спадщина, яка знаходиться за вищевказаною адресою та складається з житлового будинку, земельних ділянок та іншого спадкового майна.

Заявник доводиться рідним сином ОСОБА_3 . На час відкриття спадщини він постійно проживав разом зі своєю матір`ю до дня її смерті та доглядав її, оскільки в силу свого похилого віку та хвороб вона дедалі більше потребувала стороннього догляду.

В спадщину він вступив своєчасно шляхом фактичного проживання зі спадкодавицею та прийняття спадкового майна після смерті спадкодавиці.

Однак коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно його матері, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що ним було подано документи, щодо прийняття спадщини після смерті матері після спливу шестимісячного строку. Факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем встановлюється нотаріусом, за місцем відкриття спадщини, шляхом перевірки в паспорті відмітки про реєстрацію проживання спадкодавця та встановлення місця реєстрації померлого за довідкою органів реєстрації. Оскільки померла проживала на день смерті за адресою АДРЕСА_1 , з померлою на день смерті разом ніхто зареєстрований не був, таким чином, безспірно встановити факт прийняття спадщини, невиявилося можливо.

У зв`язку з викладеним, для вирішення питання про оформлення ним спадкових прав, нотаріус рекомендувала йому звернутися до суду.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті його матері немає.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його інтереси представлені представником ОСОБА_1 , яка в судове засідання з`явилась, вимоги викладені у заяві підтримала та просила суд задоволити їх з підстав викладених у заяві.

Заінтересована особа - Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_2 , дійсно постійно проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті і доглядав її.

Суд, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.03.2011, виданого виконавчим комітетом Путиловицької сільської ради Лугинського району Житомирської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради № 335 від 06.07.2020 ОСОБА_2 , дійсно проживав з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації та доглядав її.

Відповідно до постанови від державного нотаріуса від 06.06.2019 за № 1506 зазначено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відповідно до п. 1 ст. 1269 ЦК України, особа, яка бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. П.1 ст. 1270 ЦК України передбачає строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлений строк пропущено.

На даний час у заявника виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем для прийняття спадщини після смерті останньої, а саме на земельну ділянку та інше спадкове майно.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»- «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 про Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що до заяви про встановлення юридичного факту, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту та пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 , є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою державного нотаріуса Сьомої Київської ДНО Шапченка О.А.

06.06.2019 державним нотаріусом Сьомої Київської ДНО Шапченком О.А. заведено спадкову справу № 354/2019.

Таким чином ОСОБА_2 , являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Враховуючи, що окрім заявника інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має, заінтересованою особою в даному випадку є орган місцевого самоврядування, а дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення даного факту не вплине на спадкові права та обов`язки інших осіб.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_2 , постійно проживав разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини тим самим фактично прийнявши спадщину після смерті останньої, що підтверджується матеріалами справи.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовільнити.

Встановити факт постійного проживання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Г.Д. Свинченко