Провадження №2/748/461/20
Єдиний унікальний № 748/804/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.12.2009 року в розмірі 6 862 грн 59 коп. та судовій збір.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.12.2009 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 7000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем 05.05.2017 року була направлена претензія кредитора до Чернігівської районної державної нотаріальної контори. 12.09.2019 до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 01.12.2009 року становить 6 862 грн 59 коп., яка складається з наступного: 6 862,59 грн - заборгованість за тілом кредитом, яку просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 23 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

14 травня 2020 року від представника відповідачів ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями, в яких він просить застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України, та наслідки пропуску кредитором строку для звернення до спадкоємця з вимогою, передбаченого ст. 1281 ЦК України. У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців просить відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідачів усі документально підтверджені понесені судові витрати по справі. Зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано в своїй позовній заяві заявлені позовні вимоги, не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, в тому числі і щодо наявності та вартості спадкового майна, а самі позовні вимоги не ґрунтуються на нормах матеріального права та заявлені з пропуском строку, передбаченого ст.1281 ЦК України та пропуском строку позовної давності, передбаченої ст.257 ЦК України.

9 червня 2020 року від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що оскільки банку стало відомо про смерть позичальника 15.11.2016 року, а 12.04.2017 року направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, то встановлений ст. 1281 ЦК України строк позивачем не пропущено. Щодо строку позовної давності Позивачем дотримано його при зверненні до суду Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 12.2016 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідачів 09.04.2020 року до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідачі посилається, не відповідають дійсності, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 1 грудня 2009 року та умов та правил надання банківських послуг, між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 1 грудня 2009 року було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит в розмірі 7 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.15-49)

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 01.12.2009 року, станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість становить 6 862 грн 59 коп. тіла кредиту.

У відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором.

При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.2016 року (а.с.54).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Згідно положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Разом з тим, положення ст. 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

24.03.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Чернігівської районної державної нотаріальної контори. (а.с.57)

Згідно до копії довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області від 5.06.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , невісткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочкою дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , онукою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с.139)

Позивачем заявлено вимогу до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки останні мали право на спадкування та вважаються таким, що прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, адже постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи Чернігівської районної державної нотаріальної контори, 10 травня 2017 року відкрита спадкова справа № 275/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на підставі претензії АТ КБ "ПРИВАТБАНК". 10.05.18 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на даресу Чернігівської районної державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, в якій, окрім іншого, позивач просив повідомити про осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с.134-137)

5.09.2019 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцям боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якого зазначено, що заборгованість ОСОБА_3 становить 6 862,59 грн та повідомлено про необхідність сплати заборгованості. (а.с.59, 60)

За таких обставин, суд вважає, що позивачем дотримані вимоги ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника.

Разом з тим, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України).

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Задля з"ясування спадкової маси після смерті ОСОБА_3 судом було здійснено ряд запитів.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 18.06.2020 року, правовстановлюючі документи на земельні ділянки громадянину ОСОБА_1 до 01.01.2013 року не реєструвались. (а.с.156)

Відповідно до інформаційної довідки №210647266 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.05.2020 року, вбачається , що 25.06.2003 року за ОСОБА_3 зареєстровано 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину Оріхівської державної нотаріальної контори № 964 від 14 жовтня 1983 року та № 4002 від 12 грудня 1955 року. (а.с.131)

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом Оріхівської державної нотаріальної контори № 964 від 14 жовтня 1983 року ОСОБА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , успадкував 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 . (а.с.169)

Згідно копії свідоцтва про народження № НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вбачається, що останній народився в селі Вересом Куликівського району Чернігівської області та його матір`ю зазначена: ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 . (а.с.175, 176)

Тобто, аналіз зазначених документів свідчить, що ОСОБА_3 , за котрим зареєстрована 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не є померлим спадкодавцем у даній справі, а є іншою особою.

Як вбачається з довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №03-22/867 від 01 вересня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув на територію Новобілоуської сільської ради 14.09.1973 року із села Вересоч Куликівського району Чернігівської області, був зареєстрований та проживав: з 14 вересня 1973 року по 28 серпня 1985 року за адресою: АДРЕСА_1 ; з 28 серпня 1985 року перереєструвався за адресою: АДРЕСА_1 і був зареєстрований та проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання ОСОБА_3 нікуди не виписувався та не вибував. (а.с.177)

Згідно довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 92 від 28.09.2020 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому, згідно свідоцтва про право власності від 20.10.1991 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_11 в цілому, згідно свідоцтва про право на спадщину від 17.12.1994 року. (а.с.193)

Згідно з вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що після смерті боржника ОСОБА_3 залишилось будь-яке спадкове майно, в межах вартості якого в порядку ст. 1282 ЦК України можливо б було задовольнити вимоги кредитора.

Не отримано таких доказів і на запити суду за клопотаннями сторін.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Таким чином, з позивача на користь відповідачів підлягають стягненню документально підтвердженні (а.с.106, 107-108, 11, 112-113) витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 80, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 3 200 (три тисячі двісті) грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 3 200 (три тисячі двісті) грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Олещенко