ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 року заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на те, що 13.10.2015 року заявник за свої гроші у сумі 149 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу квартири купив у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , стороною у якому (покупцем) було формально зазначено майбутню дружину заявника ОСОБА_3 , яка фактично не мала ні коштів, ні потреби на придбання собі житла у ОСОБА_4 . Після купівлі квартири заявник прийняв її - у період з 13.10.2015 року до 31.08.2016 року та за рахунок своїх особистих коштів відремонтував її, облаштував меблями та побутовою технікою. 31.08.2016 року після закінчення ремонту та облаштування квартири заявник та ОСОБА_3 , переїхали проживати у вищевказану квартиру, де заявник проживав разом з нею до 07.03.2019 року. 01.06.2017 року заявник та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. 07.03.2019 року ОСОБА_3 без відома заявника здійснила заміну замків вхідних дверей квартири, чим позбавила заявника доступу у житло. 30.04.2019 року Фастівським міськрайонним ВДРАЦС ГУЮ у Київські області видано свідоцтво про розірвання. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 з заявником в квартирі не проживає. Чинним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 16.09.2020 року у справі №381/2357/19, встановлено, що у період з 01.09.2015 по 31.05.2017 року заявник з відповідачем ОСОБА_5 спільного бюджету не мали, спільного господарства не вели. Таким чином, судами встановлено, що при укладенні спірного договору заявник помилково вважав, що на той час заявник проживав з ОСОБА_5 однієї сім`єю та мав з нею спільний бюджет. Тобто, фактично, квартиру придбано, відремонтовано та облаштовано меблями, побутовою технікою виключно за особисті кошти заявником з тією метою, щоб в ній проживав заявник. Відтак, саме заявник є фактичним покупцем за договором купівлі-продажу квартири. Тому вважає, що відповідач ОСОБА_5 в березні 2019 року фактично заволоділа спірною квартирою, змінивши усі замки квартири, позбавивши позивача прав доступу до квартири, а на сайті ОLX розміщена інформація про продаж квартири з параметрами, які відповідають параметрам спірної квартири, при цьому в квартирі проживають сторонні особи, тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони здавати її в оренду може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав заявника (позивача) ( у разі задоволення позову).

Виходячи з викладеного, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем квартири, визнання права власності на квартиру шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити відповідачу ОСОБА_3 здавати вищевказану квартиру в оренду (найм).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте,стороною заявника в поданій заяві не визначено ціну позову.

Також, до заяви про забезпечення позову не додано документів, які б підтверджували особу заявника ОСОБА_1 .

Крім того, заява про забезпечення позову є безпідставною і передчасною, оскільки має чинність ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року про накладення арешту на зазначену квартиру, яка на даний час не скасована.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_3 , про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Л.М.Ковалевська