Провадження № 2з/522/606/20
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову до подачі позову

21 жовтня 2020 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подачі,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 року заявник подала до суду заяву по якій просила суд заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін ( площ, частки, власника, обтяження тощо) ОСОБА_2 чи/та ОСОБА_3 стосовно належної їм/їй приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які прямо стосуються нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 .

Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником 11/100, 19/100, а разом 30/100 частин приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 . До складу яких, згідно технічного паспорта, увійшло: окремо 1 кімната «8» площею -9,0 кв.м. та у спільну часткову «4» кухні-10,4 кв.м., «1» коридор-9,1 кв.м., « 5» коридор -7.1 кв.м., «9» коридор -3,6 кв.м., «6» туалет -1,2 кв.м. ( технічний паспорт від 19.05.2007 року) та окремо 1 кімнату «12» площею -10,3 кв.м., 1 кімнату « 11» площею -5,1 кв.м., «10» коридор площею -2,6 кв.м. та у спільну часткову «4» кухня -10,4 кв.м., «1» коридор -9,1 кв.м., «5» коридор -7.1, кв.м., «9» коридор -3,6 кв.м., «6» туалет -1,2 кв.м. ( у відповідності до технічного плану від 04.09.2008 року).

У серпні 2020 року до окремої кімнати, позначеної на технічному паспорті під номером «13», площею -14,6 кв.м., заїхали ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 , та, у вересні 2020 року, стверджуючи, що вони є власниками приміщення «9» площею 3,6 кв.м., у технічному паспорті коридор, який знаходиться в загальному користуванні, розпочали проведення ремонт, вільний прохід між приміщеннями «10» та «9» заблокували, а у подальшому, з їх слів, планують замурувати каменем, що обгрунтовують намірами продажу.

Заявниця вважає, що вищезазначеними діями порушуються її права, як співвласника коридору «9» площею -3,6 кв.м., що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Суддя приймає до уваги той факт, що предметом спору по справі, позов по якій до його подачі, просить забезпечити заявник є коридор «9» площею -3,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 , який є місцем загального користування, а заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін ( площ, частки, власника, обтяження тощо) ОСОБА_2 чи/та ОСОБА_3 стосовно належної їм/їй приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 .

Заявник не просить накласти арешт або заборонити проводити будь-які дії щодо коридору «9» площею -3,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 , а вказує, що він є приміщенням загального користування та просить заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін ( площ, частки, власника, обтяження тощо) ОСОБА_2 чи/та ОСОБА_3 стосовно належної їм/їй приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 .

Право власності є непорушним.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Крім того заявником не зазначено, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову до його подачі.

Керуючись ст. 150, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подачі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Р.Д. Абухін

21.10.2020