Провадження № 4с/712/4/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д..

за участі секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області на рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця ДВС ГТУЮ в Черкаській області Лисенка М.А. про передачу майна на реалізацію у виконавчому провадженні № 59290763.

Свої вимогимотивуючи свої вимоги наступним:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2013 стягнуто з неї на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість в розмірі 280147,48 грн. та звернуто стягнення на предмет застави, а саме на однокімнатну квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20.12.2013 вказане рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості в розмірі 280147,48 грн. В частині звернення стягнення на предмет застави викладено в такій редакції: «В рахунок погашення заборгованості в сумі 280147,48 грн. за кредитним договором № 35-ФО від 18.04.2006, і укладеному між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_3 , звернути стягнення на предмет застави однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 33,5 кв.м., і житловою площею 17 кв.м., вартістю 98209 грн., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , шляхом продажу предмета застави з публічних торгів з початковою ціною 98209 грн.».

На виконання рішення суду 11 березня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2-4189/11, за яким 10 червня 2019 року державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 59290763).

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 24.06.2019 на квартиру, що належить боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт.

13 вересня 2019 року вищезазначене виконавче провадження передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яке прийняте 16.09.2019 року.

Про реалізацію вказаного майна на аукціоні їй стало відомо 16.10.2019 року.

Вважає рішення державного виконавця про передачу на реалізацію вказану квартиру неправомірним, оскільки у неї як боржника за виконавчим листом на утриманні знаходиться неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у квартирі, та який не має у власності нерухомого майна. Отже, квартира АДРЕСА_2 , на яку звернено стягнення рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2013 є єдиним житлом неповнолітнього ОСОБА_4 . Гарантії забезпечення житлом неповнолітнього в разі звернення стягнення на заставлену нерухомість - відсутні.

27.06.2019 року державним виконавцем Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області направлено до Служби у справах дітей запит-вимогу про надання попереднього дозволу на реалізацію вказаної квартири, яка належить їй на праві власності, право користування на яку має дитина - ОСОБА_4 .

Своїм листом № 2411 від 24.07.2019 служба у справах дітей повідомила, що не може надати дозвіл на вчинення правочинів щодо житла, право власності на яке, або право користуванням яким мають діти, іншим особам, окрім батьків (опікунів/піклувальників). У зв`язку з тим, що батьки неповнолітнього ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зверталися до служби з відповідними заявами.

Таким чином, у випадку продажу квартири, на яку звернуто стягнення рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2013, буде мати місце звуження обсягу існуючих майнових прав та порушення охоронюваних законом інтересів, порушення права неповнолітнього на житло, а також зменшення та обмеження його прав та інтересів при користуванні житловим приміщенням.

Просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М.А., в частині передачі нерухомого майна на реалізацію по виконавчому провадженню № 59290763 - неправомірними.Також просить зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області скасувати постанову про передачу майна на реалізацію, що було винесено державним виконавцем Лисенко М.А. у виконавчому провадженні № 59290763.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2019 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Скаржник на неодноразові виклики до суду не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоч належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про що маються відповідні повідомлення.

Інші особи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2013 стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованість в розмірі 280147,48 грн. та звернуто стягнення на предмет застави, а саме на однокімнатну квартиру загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20.12.2013 вказане рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості в розмірі 280147,48 грн. В частині звернення стягнення на предмет застави викладено в такій редакції: «В рахунок погашення заборгованості в сумі 280147,48 грн. за кредитним договором № 35-ФО від 18.04.2006, і укладеному між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_3 , звернути стягнення на предмет застави однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 33,5 кв.м., і житловою площею 17 кв.м., вартістю 98209 грн., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , шляхом продажу предмета застави з публічних торгів з початковою ціною 98209 грн.».

На виконання рішення суду 11 березня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №2-4189/11, за яким 10 червня 2019 року державним виконавцем Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 59290763).

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 24.06.2019 на квартиру, що належить боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт.

13 вересня 2019 року вищезазначене виконавче провадження передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яке прийняте 16.09.2019 року.

16.09.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській областіЛисенком М.А. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання та 17.09.2029 направлено стягувачу лист з вимогою надати довідку про те, чи надавалась згода на реєстрацію, прописку малолітніх дітей в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа стягувача від 02.10.2019, згода на реєстрацію, прописку малолітніх дітей за адресою квартири АДРЕСА_2 не надавалась.

03.10.2019 державним виконавцем підготовлено та направлено до ЧФ ДП «СЕТАМ» заявку щодо реалізації арештованого майна, а саме однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно ст.50 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна фізичної особи, у разі звернення стягнення , виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документальної перевірки та підтвердження права власності , виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. .

Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Вказані закони не містять права та обов`язку державного виконавця у випадку з`ясування реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою нерухомого майна, що є предметом стягнення, отримувати згоду органу опіки та піклування на відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», №2402-111 від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Відповідно до ст. 50, 51, 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження», примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду, а тому згода органу опіки та піклування на реалізацію квартир з аукціону в процесі виконання рішення суду не вимагається.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками ухвали Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.09.2010 ( справа № 6-7615 св10)..

На момент укладення договору іпотеки 28.05.2005, неповнолітній ОСОБА_4 не був зареєстрований у квартирі, переданій в іпотеку, а був зареєстрований 19.11.2008, після укладення договору іпотеки.

Постановою пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримі нальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Будь-які дії, вчинені без згоди іпотеко держателя після укладення договору іпотеки, не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстав невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду про звернення стягнення, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині не потрібен. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватися чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду та проведення прилюдних торгів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 по справі № 761/4494/13ц та від 27.06.2018 у справі № 367/2506/15ц.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що скаржником не доведено неправомірність дій державного виконавця щодо передачі нерухомого майна на реалізацію по виконавчому провадженню, а тому скарга не підлягає до задоволення. .

Керуючись ст.447, 451-453 ЦПК України, суд:

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області на рішення державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ: