Справа №265/6581/19
Провадження №2/265/308/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання - Красноухова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою (надалі ДТП). В обґрунтування позову зазначив, що 12 липня 2019 року близько 10 год. 05 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем PEUGEOT EXPERT, державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 93 по вулиці Олімпійській в Лівобережному районі міста Маріуполя. Перед зміною напрямку руху, перестроюванням, не переконався, що це буде безпечно, та не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 . В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 липня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

В результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , позивачу спричинена матеріальна шкода, як власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно звіту про експертну оцінку матеріальних збитків, спричинених володільцю колісного транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 , за № 137 від 17 серпня 2019 року, сума матеріальних збитків, завданих власнику вказаного легкового автомобіля на дату оцінки складає 31 024,77 грн. В зв`язку з пошкодженням належного позивачу транспортного засобу, йому також заподіяно моральну шкоду, що виразилося у душевних хвилюваннях, незручностях та дискомфорті, порушенні звичайного способу життя, пов`язаного з неможливістю використовувати власний автомобіль. Спричинену моральну шкоду оцінює в 15000,00 грн.

Посилаючись на норми діючого законодавства позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на його користь суму 31 024,77 грн., що складає суму матеріальних збитків, спричинених йому як володільцю транспортного засобу, витрати понесені по оплаті оцінки матеріальної шкоди в сумі 2330,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, моральну шкоду в сумі 15000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1536,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ангельський Л.М. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковму задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 12 липня 2019 року за близько 10 год. 05 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем PEUGEOT EXPERT, державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 93 по вулиці Олімпійській в Лівобережному районі міста Маріуполя. Перед зміною напрямку руху, перестроюванням, не переконався, що це буде безпечно, та не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 . під керуванням ОСОБА_1 . Продовжуючи рух здійснив наїзд на перешкоду, в результаті чого автомобіль PEUGEOT EXPERT, державний номерний знак НОМЕР_1 , знов відкинуло в автомобіль HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2 який порушив п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджено Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 липня 2019 року у справі №265/4794/19. (а.с.32).

Власником автомобіля HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 2008 року випуску, є позивач - ОСОБА_1 , що підтверджено матеріалами справи (а.с.8)

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що саме через дії відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу, заподіяно матеріальну шкоду.

Доказів того, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем PEUGEOT EXPERT, державний номерний знак НОМЕР_1 , завдав шкоду власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок непереборної сили або умислу позивача, суду не надано.

Відомості про страхування цивільно-правової відповідальності власником транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, державний номерний знак НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Згідно п.4 Постанови ВССУ від 1 березня 2013 року N 4, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вирішуючи питання про розмір збитків завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу в результаті ДТП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно звіту про експертну оцінку матеріальних збитків, спричинених володільцю колісного транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 , за № 137 від 17 серпня 2019 року, сума матеріальних збитків, завданих власнику вказаного легкового автомобіля на дату оцінки складає 31 024,77 грн. (а.с.7-29).

Зі змісту звіту вбачається, що підставою проведення зазначеного авто товарознавчого дослідження є договір на проведення експертної оцінки колісного транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_2 , укладений між суб`єктом оціночної діяльності « ОСОБА_3 » та ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно квитанцій за № 459499946 та №45949948 позивачем за авто товарознавче дослідження здійснено оплату на рахунок СПД ОСОБА_3 в сумі 2330 гривень. (а.с.5-6).

Таким чином, на підставі наведених норм закону власник пошкодженого, внаслідок ДТП транспортного засобу, має право на відшкодування в повному обсязі завданих йому матеріальних збитків, у тому числі й вартості оцінки матеріальних збитків, спричинених вт результаті ДТП, що сталася з вини відповідача.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума матеріальних збитків, спричинених йому як володільцю пошкодженого в результат ДТП транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в сумі 33354, 77 грн. (31 024,77 грн. + 2330,0 грн.).

Щодо заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частин 1 та 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 дійсно зазнав моральних страждань, у зв`язку з значним пошкодженням майна, яким він володіє на законних підставах. Відповідно до авто товарознавчого дослідження належний позивачу транспортний засіб після ДТП, яка сталася з вини відповідача, до експлуатації не придатний, втратив товарний вигляд та вимагає відновлювального ремонту.

Разом з тим, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди в сумі 15000, 00 грн. є занадто завищеним. Враховуючи тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, зважаючи на положення ст.ст. 23, 1167, 1187, 1193 ЦК України, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за адекватне відшкодувати позивачу моральну шкоду у сумі 2 000,00 гривень.

Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до матеріалів справи між позивачем та адвокатом Ангеловським Л.М. було укладено договір про надання правової допомоги від 12 серпня 2019 року, відповідно до якого за послуги, що надаються «адвокатом», «клієнт» сплачує авансовий платіж, закінчення робіт оформлюється актом здачі-прийому. Зі змісту договору вбачається, що сторонами визначено вид послуг, які надаються адвокатом, але не визначено їх вартості. (а.с.33-34)

Згідно довідок виданих адвокатом, ОСОБА_1 сплатив адвокату Ангельському Л .М. гонорар у сумі 3000,00 грн. та 2000, 00 грн. за надання правової допомоги в межах цивільної справи про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.35-36).

Згідно акту виконаних робіт від 11 грудня 2019 року, адвокатом Ангельським Л.М. в межах даної цивільної справи виконані наступні роботи: попередня консультація, вивчення нормативної та законодавчої практики, правовий аналіз матеріалів справи, виїзд на місто ДТП, підготовка процесуальних документів, складання позову, консультації, збір матеріалів, участь та підготовка матеріалів до розгляду в суді, підготовка показань в суді, участь у судових засіданнях. Як зазначено в акті, на вказані роботи адвокатом витрачено 17 годин 30 хвилин, що враховуючи вартість 1000,0 грн. за годину, складає 17 500, 00 грн. ( а.с. 61).

Між тим, відповідно до детального опису робіт, наданого адвокатом: загальний час робіт виконаних адвокатом по даній цивільній справі складає 7 годин 30 хвилин та включає зокрема, консультації, складання позову, його редагування, систематизація та розпечатування документів, розгляд ухвали суду. Відповідно до опису зазначені роботи виконувалось адвокатом неодноразово тривалістю від одного до чотирьох годин, що є не спів мірним, враховуючи незначну складністю справи. (а.с.62)

Суд також зазначає, що в межах даної справи за участю позивача та його представника проведе лише підготовче судове засідання тривалістю 24 хвилини. Інші судові засідання відбувалися без участі сторін, будь-яких показань учасники справи не надавали, рішення постановлено на підставі документів наявних в матеріалах справи.

З огляду на викладене та враховуючи, зокрема: незначну складність справи, реальний час витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, вимоги про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягають частковому задоволенню, в сумі 5000, 00 грн.

Крім того позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальні сумі 1536,80 гривень, а саме по 768,40 грн. за вимогу майнового та немайнового характеру, що підтверджується відповідними квитанціями. Враховуючи, що вимоги майнового характеру судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 768,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди судом задоволені частково, в сумі 2000, 00 гривень, тому судові витрати по сплаті позивачем судового збору за вимоги немайнового характеру підлягають частковому задоволенню, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 102,45 грн., виходячи із розрахунку ( 2000,00 х 768,40 :15000,00). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Загалом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 870,85 грн. (768,40 + 102,45).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 33 354, 77 гривень, моральну шкоду в сумі 2000, 00 гривень, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 5000, 00 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 870,85 гривень, а всього 41225 (сорок одна тисяча двісті двадцять п`ять) гривень 62 копійки.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2020 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися в Єдиному реєстрі судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тел .. НОМЕР_5 .

Представник позивача адвокат Ангеловський Леонід Миколайович, адреса: АДРЕСА_4, тел. НОМЕР_6

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою АДРЕСА_3

Суддя І . М . Міхєєва