Справа № 431/891/20
Провадження № 22-ц/810/623/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Луганської В.М. (суддя - доповідач), Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про виплату заборгованості за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

в с т а н о в и в:

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про виплату заборгованості за несвоєчасний розрахунок при звільненні задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України, до апеляційної скарги додано заяву про відстрочення сплати судового збору, зменшення їх розміру.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року залишено без руху та запропоновано скаржнику надати докази скрутного матеріального стану (довідку про доходи та ін.).

На виконання ухвали Луганського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року від ОСОБА_1 23 вересня 2020 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява про відстрочення сплати судових витрат, зменшення їх розміру, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що сума судового збору складає 2710, 67 грн та просив відстрочити сплату судового збору.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судових витрат, зменшення їх розміру, відстрочення сплати судового збору до 30 вересня 2020 року за подання апеляційної скарги на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику усунути недоліки, а самесплатити судовий збір, надавши квитанцію про сплату судового збору.

На виконання ухвали Луганського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року від скаржника 05 жовтня 2020 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява в якій скаржник зазначає, що заборгованість за несвоєчасний розрахунок при звільненні відноситься до додаткового фонду заробітної плати та посилається на те, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах по заробітній платі, щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, а також посилається на те, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору учасники антитерористичної операції, до яких він належить.

Розглянувши вказану заяву скаржника, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні час за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки при розрахунку не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Із апеляційної скарги вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.Отже, скаржник від сплатисудового збору у даній справі за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не звільняється.

Щодо посилання скаржника на те, що він звільнений від сплати судового збору як учасник антитерористичної операції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Така правова позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Скаржник надав довідку поро участь його в Антитерористичній операції.

До суду він звернувся з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказаний спір не пов`язаний із порушенням прав скаржника як учасника бойових дій.

Отже, скаржник не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а тому йому необхідно сплати судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Отже позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 2710, 67 грн., виходячи із 1 відсотка ціни позову та 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, для приєднання до матеріалів справи надати до Луганського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sudytax/:

Отримувач коштів: УК у м.Сєвєродон./Луган.апел. суд/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 0028

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху із наданням строку для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору (надавши квитанцію про сплату судового збору).

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, п. 3 ч. 4, ч. 5 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 23 червня 2020 року залишити без руху, запропонувавши останньому усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виправлення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: