КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний №359/6505/2020 Доповідач - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться на розгляді справа за вищевказаним позовом.

21 серпня 2020 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову та просив накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105, накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:032:0016.

Заяву обґрунтовував тим, що відповідач має реальну можливість під час розгляду справи розпорядитись нерухомим майном, зважаючи на те, що за фактом шахрайства відносно майна відповідача розпочато кримінальне провадження і є підстави вважати, що він може стати потерпілим від шахрайства повторно, що ускладнить судовий захист прав позивача.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на об`єкти нерухомого майна від 23 березня 2017 року та від 16 серпня 2020 року вбачається, що спірний будинок неодноразово протиправно вибував з володіння власника.

Так, відповідач залишив належний йому будинок, сам веде спосіб життя притаманний особам без певного місця проживання.

Так, відповідач через похилий вік та стан здоров`я не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного нагляду та лікування.

Апелянт звертає увагу, що є реальні підстави вважати, що відповідач може стати потерпілим від шахрайства, що ускладнить дієвий судовий захист прав позивача.

Просив, скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та передчасності поданої заяви, оскільки до заяви представником не додано жодного доказу, на підтвердження обставин викладених у самій заяві.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч.3 цієї статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105, а також на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:032:0016.

На думку колегії суддів, існує наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , при цьому заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, натомість невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції зазначених обставин належним чином не перевірив і не врахував, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та, що накладення арешту на Ѕ частину спірного будинку та на Ѕ частину земельної ділянки не порушить прав відповідача і є співмірним із заявленими позовними вимогами, то оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із прийняттям постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105.

Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:032:0016.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 21 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана