Справа № 638/5253/19
Провадження № 2/638/1072/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкін О.В.,

за участю секретарів Кириллової К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бреславського І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України про скасування протоколу засідання комісії, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України, в якому просить скасувати Протокол №10 засідання комісії із соціального страхування Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України від 19 березня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2006 року він працює у Інституті, на теперішній час займає посаду інженера 1 категорії господарчого відділу. 14 жовтня 2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_2 , знаходячись у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м.Харків, вул. Лермонтовська 7, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча й повинен був і міг їх передбачити, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав на плитку та вдарився потиличною частиною голови. По вказаному випадку було відкрито кримінальне провадження та 10.01.2018 року Київським районним судом м. Харкова винесено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності. Від спричиненої ОСОБА_2 травми позивач потрапив на стаціонарне лікування. Починаючи з 14.10.2017 року по 29.01.2018 року він знаходився на лікуванні. 14.03.2018 року було складено Акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру. Комісія прийшла до висновку, що причина нещасного випадку є протиправні дії іншої особи п.10, також у п.14 зазначили, що у поведінці ОСОБА_1 не виявлено порушення ним будь-яких нормативно-правових актів. Протоколом №10 від 19.03.2018 року комісія із соціального страхування ІСМ НАН України вирішила допомогу по тимчасовій непрацездатності позивачу не призначати. 21.09.2018 року позивачем було отримано лист відмову від відповідача у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності, яку позивач вважає неправомірною та такою, що порушує його конституційні права.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Посилається на те, що 19.03.2018 року на засіданні комісії із соціального страхування ІСМА НАН України було розглянуто питання про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованій особі ОСОБА_1 , по якому було складено протокол. Під час винесення рішення комісією були розглянуті та досліджені 5 листків непрацездатності, в яких стояла відмітка про алкогольне сп`яніння, пояснювальні записки Дніпрова та ОСОБА_3 . На засіданні голова комісії із соцстраху ОСОБА_4 доповіла, що запис у лікарняному листі про алкогольне сп`яніння не завжди означає, що комісія зобов`язана прийняти рішення про відмову в оплаті такого лікарняного листа. Вказана норма Закону №1105 у п.5 ч.1 ст.23 передбачає, що лікарняний не оплачується лише у тому випадку, якщо алкогольне сп`яніння стало прямою причиною отримання травми нещасного випадку. Для прийняття рішення по даному питанню було утворено комісію з розслідування нещасного випадку на підставі наказу від 08.02.2018 №41. Висновок комісії наведений у Акті №1, згідно з яким причиною настання нещасного випадку є протиправні діяння іншої особи, також у Акті у п.14 комісія зазначила, що у поведінці ОСОБА_1 не виявлено порушення ним будь-яких нормативно-правових актів. Також зазначає, що до акту додані документи, що підтверджують те, що алкогольне сп`яніння позивач не було прямою причиною отримання тілесних ушкоджень, а також той факт, що позивач та обвинувачений ОСОБА_2 не були до цього знайомі; письмові пояснення позивача та ОСОБА_2 , відповідь на запит старшого слідчого від 12.03.2018 року, який повідомив, що алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , при яких він отримав тілесні ушкодження 14.10.2017 року не було прямою причиною. В рамках судового провадження по кримінальній справі було встановлено, що позивач було нанесено тяжкі тілесні ушкодження з необережності, згідно ст..128 КК України, проте позивач не подав цивільного позову щодо відшкодування завданих збитків, але в судовому рішенні вказано, що ОСОБА_2 щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані збитки потерпілому. А тому відповідач вважає, що виникнення конфлікту пов`язане з алкогольним сп`янінням позивач, а тому подія підпадає під ч.5 ст.23 Закону №1105 та не підлягає оплаті. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 15.04.2019 року провадження у вказаній справі відкрито та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши вступне слово учасників провадження, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи,у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_2 , знаходячись у приміщенні ресторану «Старгород», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 7, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча й повинен був і міг їх передбачити, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав на плитку та вдарився потиличною частиною голови. Від вказаного падіння об тверду поверхню (плитку) позивач отримав тілесні ушкодження. По вказаному випадку було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за №0003800. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова 10.01.2018 року винесено звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст..128 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Судом встановлено, що внаслідок завданих позивачу тілесних ушкоджень він знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 14.10.2017 року по 29.01.2018 року, що підтверджується наданими копіями лікарняних листків.

Відповідно до Протоколу № 10 засідання комісії із соціального страхування ІСМА НАН України від 19.03.2018 року зроблено висновок про відмову в призначенні ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності з огляду на те, що в листах непрацездатності вказано, що позивач знаходився в стані алкогольного сп`яніння та вважають, що конфлікт пов`язаний з алкогольним сп`янінням.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, зокрема, у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням.

Проте, відповідно до листа Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області № 03.01-10-1013 від 04.04.2018 року, у разі, коли в листку непрацездатності є запис, що застрахована особа на момент отримання травми була в стані алкогольного сп`яніння, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства перед тим, як призначити допомогу має з`ясувати обставини травмування і встановити причинний зв`язок травми з вживанням алкоголю. При встановленні такого зв`язку комісія ухвалює рішення про відмову в наданні допомоги. Якщо комісією встановлено, що травма не пов`язана з уживанням алкоголю, допомога має надаватися на загальних підставах.

Судом встановлено, що наявність відмітки про алкогольне сп`яніння не свідчить, що травма сталася внаслідок алкогольного сп`яніння.

Як встановлено судом, на засіданні комісії із соціального страхування ІСМА НАН України від 19 березня 2018 року не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку травми, отриманої позивачем, з алкогольним сп`янінням, а лише надано посилання на п.5 ч. 1 ст. 23 Закону №1105 , про що свідчить Протокол №10 засідання комісії із соціального страхування ІСМА НАН України від 19.03.2018 р.

Травми ж, отримані позивачем не пов`язані із алкогольним сп`янінням, а є наслідком протиправних дій ОСОБА_2 , а саме спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Також суд зазначає, що в судовому засіданні представником відповідача не доведено причинний зв`язок травми з вживанням алкоголю позивачем.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки представник відповідача на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-12, 76-82, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України про скасування протоколу засідання комісії, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності задовольнити у повному обсязі.

Скасувати Протокол №10 засідання комісії із соціального страхування Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України від 19 березня 2018 року.

Стягнути з Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 15.10.2020 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Інститут сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України, , м.Харків, пр.Науки буд.60.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін