Справа №459/3910/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він являється пенсіонером органів внутрішніх справ, інвалідом війни третьої групи, якому пенсія призначена за вислугою років з 01.05.2008 року. Окрім цього він перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, отримує пенсію за вислугу років на умовах та відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року.

Саме через протизаконні невиплати з 01.01.2013 року щомісячної надбавки до пенсії на утриманця у розмірі 422, 00 грн. ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати останнього продовжити виплату на утриманця, яку добровільно відповідач відмовився виплачувати. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області продовжити ОСОБА_1 виплату надбавки до пенсії на утриманця - сина ОСОБА_3 , у відповідності до п. "а" ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до закінчення ОСОБА_3 навчального закладу, тобто до 30.06.2014 р.Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року у справі № 461/2096/13-а - без змін. Оскільки рішення суду першої інстанції у справі N461/2096/13-а було виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не одразу, після набрання ним законної сили, а було виконане тільки у грудні 2015 року, то позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинно компенсувати йому невиплачені кошти із врахуванням інфляції, пені та 3% річних від простроченої суми станом включно по грудень 2015 року. Просив позовні вимоги задовольнити, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заборгованість із урахуванням 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу станом від 31.12.2012 року по 31.12.2015 року у розмірі 22063, 24 грн.

24.01.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про уточнення та про зменшення позовних вимог в якій просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заборгованість із урахуванням 3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу станом від 31.12.2012 року по 31.12.2015 року у розмірі 14342, 77 грн.

23.08.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про уточнення та про зменшення позовних вимог в якій просив залишити без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 «...визнати дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області протиправними...» зазначену у прохальних частинах п.1 позовної заяви ОСОБА_1 від 29.12.2018 року та у заяві ОСОБА_1 від 24.01.2019 року про уточнення та про зменшення позовних вимог та залишити без розгляду вимогу по розрахунку по виплаті пені. Просив також стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму існуючого боргу інфляційних втрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду у розмірі 7306, 80 грн.

10.09.2019 року ОСОБА_1 подано заяву про доповнення та уточнення позовних вимог. В даній заяві просив залишити без розгляду позовні вимоги про визнання дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області протиправними зазначену у прохальних частинах п.1 позовної заяви ОСОБА_1 від 29.12.2018 року та у заяві від 24.01.2019 року про уточнення та про зменшення позовних вимог та залишити без розгляду вимогу про стягнення з Державної казначейської служби України заборгованості інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду у розмірі 7306,80 грн.

22.09.2020 року ОСОБА_1 подано заяву про доповнення та уточнення позовних вимог. В даній заяві просить при потребі поновити строк для звернення до суду, залишити без розгляду позовні вимоги про визнання дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області протиправними зазначену у прохальних частинах п.1 позовної заяви ОСОБА_1 від 29.12.2018 року та у заяві від 24.01.2019 року про уточнення та про зменшення позовних вимог та залишити без розгляду вимогу про стягнення з Державної казначейської служби України заборгованості інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду у розмірі 7306,80 грн.Залишити без розгляду позовні вимоги про визнання дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області протиправними зазначену у прохальних частинах п.1 позовної заяви ОСОБА_1 від 29.12.2018 року та у заяві від 24.01.2019 року про уточнення та про зменшення позовних вимог. Стягнути з Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області заборгованість інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду у розмірі 7306,80 грн. та звернути рішення до негайного виконання.

Ухвалою Червоноградського районного суду Львівської області від 14.02.2019 року цивільну справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення судупередано на розгляд Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

14.05.2019 року до суду представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

20.05.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив.

24.06.2019 року до суду надійшло клопотання, доводи та міркування від позивача.

01.08.2019 року до суду подано позивачем доповнення до клопотання, доводів та міркувань.

16.08.2019 року до суду надійшов відзив на доповнення позивача від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та клопотання про відмову в задоволені позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

23.08.2019 року позивачем подано заяву про уточнення та зменшення позовних вимог.

03.09.2019 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано відзив на заяву про уточнення та про зменшення позовних вимог.

10.09.2019 року позивачем подано заяву про доповнення та уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, залишено без розгляду в частині визнання дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними та вимоги про розрахунок та виплату пені.

22.09.2020 року до суду надійшла заява від позивача про доповнення та уточнення позовних вимог.

09.10.2020 року до суду надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог від 22.09.2020 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду, залишено без розгляду в частині вимог про стягнення заборгованості інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду з Державної казначейської служби України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позову та у заявах про уточнення позовних вимог, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській областів судовому засіданні позов заперечила, вважає його необґрунтованим та просить суд в його задоволенні відмовити, покликаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області діяло у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Представник Державної казначейської служби України до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши інші матеріали справи, встановив, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання виплачувати надбавку на утриманця до закінчення навчання в навчальному закладі задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виплати надбавки до пенсії на утриманця до закінчення навчання в навчальному закладі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області продовжити ОСОБА_1 виплату надбавки до пенсії на утриманця - сина ОСОБА_3 , у відповідності до п. "а" ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до закінчення ОСОБА_3 навчального закладу, тобто до 30.06.2014 р. /а.с. 8/.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року у справі №876/6959/13 апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 року у справі № 461/2096/13-а - без змін.

Постанова Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 у справі № 461/2096/13-а, набрала законної сили 22.10.2013 року.

23.01.2014 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року ВП № 41430749, якою було надано строк виконання рішення суду до 24.01.2014 року / а.с. 50/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.01.2014 року повідомлено державного виконавця про те, що управління позбавлене можливості виконати рішення суду у зазначений строк державним виконавцем. Та повідомлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.01.2014 року у справі №К/800/2797/14 відкрито касаційне провадження.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14.04.2014 року у справі № 461/1335/14-а скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року ВП № 41430749 з підстав, що виконавчий лист № 461/2096/13-а, виданий 10 грудня 2013 року, не підлягає виконанню, оскільки позивач не є територіальним підрозділом.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанову від 28.05.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 41430749.

Постановою державного виконавця від 08.08.2014 року повторно відкрито виконавче провадження ВП № 44323240 /а.с.52/.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2014 року у справі № 461/10456/14-а скасовано постанову державного виконавця про виконавче провадження від 08.08.2014 року ВП № 44323240.

Начальником відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області прийнято постанову від 02.03.2015 року ВП № 4432340 про скасування процесуального документа, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2014 року ВП № 44323240.

Постановою державного виконавця від 26.03.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46990947.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18.08.2015 року у справі № 461/4230/15-а скасовано постанову державного виконавця, про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2015 ВП № 46990947 /а.с. 33/.

Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області було надано дві довідки про навчання ОСОБА_3 із зазначенням різного періоду навчання. 14.02.2014 року за № 1127/07-14 Головним управлінням скеровувався запит в Червоноградський гірничо-будівельний ліцей для підтвердження навчання ОСОБА_3 .

Листом головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.07.2014 року за № 541/О-20 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність представлення заяви та документів, необхідних для виконання рішення суду.

13.11.2015 року ОСОБА_1 подано заяву щодо перерахунку пенсії на підставі якої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено нарахування та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року в розмірі 8238,50 грн.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.11.2015 року про перерахунок пенсії Головним управлінням постанова Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 у справі № 461/2096/13-а виконана.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надбавку до пенсії отримано ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року в розмірі 8238,50 грн. на підставі додаткових відомостей, які сформовані 11.12.2015 року та зараховано на рахунок ОСОБА_1 14.12.2015 року.

30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46990947 /а.с.53/.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Казначейство України здійснює виконання рішень у Порядку та у черговості надходження таких документів у межах суми, передбаченої Законом України "Про державний бюджет". Відповідно до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п. 19 та п. 20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст. 12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносинах, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є не лише договори й інші право чини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даній статті мова йде про невиконання чи неналежне виконання зобов`язання. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставою виникнення зобов`язальних правовідносин є договір та інші правочини, які регулюються нормами цивільного законодавства, а не спірні правовідносини щодо пенсійного забезпечення.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Даною нормою закону регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Згідно ч. 5 ст. 11 України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Дана норма законодавства не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами не договірних зобов`язань.

Правовідносини щодо правомірності нарахування та виплати надбавки до пенсії передбаченої пунктом "а" частини 1 статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", не застосовується до вказаних правовідносин, оскільки регулюються спеціальним законодавством, а тому відповідальність передбачена ст. 625 ЦК України не може застосовуватись до даних правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, щодо нарахування трьох процентів річних з урахуванням встановленого індексу інфляції, не є зобов`язальними в розумінні ст. 625 ЦК України, вони розглядаються в рамках спору, що регулюються спеціальним законодавством про пенсійне забезпечення громадян окремої категорії.

Предметом даного позову є несвоєчасне виконання на думку позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області постанови Галицького районного суду від 04.04.2013 року у справі № 461/2096/13-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Згідно постанови Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 642/6005/17 за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Враховуючи наведене, та обставину, що у постанові Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2013 у справі № 461/2096/13-а не визначено конкретного розміру суми яка підлягає до стягнення, вираженої у грошових одиницях, таке зобов`язання не є грошовим, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст.5, 12,13, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1, 11, 15, 16, 509,524,533-532, 625, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Повний текст рішення проголошено 22.10.2020 року о 17 год. 00 хв.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.