Справа № 219/324/20
Провадження № 2-н/219/363/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління, місцезнаходження якого: 84553, Донецька область, м. Часів Яр, вул. З. Космодем`янської, 3, звернулося до суду з заявою про стягнення за спожити комунальні послуги за період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року в сумі 3350,11 грн. та судового збору з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суд, на виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб-боржників.

05 лютого 2020 року на вказаний запит надійшла відповідь від начальника відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради, згідно якої: відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 відсутні в картотеці реєстраційного обліку відділу. Заявник же в своїй заяві про видачу судового наказу вказує адресу, за якою виникла заборгованість з водопостачання та місце реєстрації боржників, як: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Тобто, у ОСОБА_1 не може бути заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах справи не має достовірної інформації про те, що вона там зареєстрована і що користується комунальними послугами саме вона, а не хто не будь інший.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищенаведене, наявні усі підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги за період з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року в сумі 3350,11 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н. М. Медінцева