Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
13 жовтня 2020 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчука В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши у письмовому судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття, посилаючись на те, що з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1000 грн. як з непрацюючого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 офіційно працює в Тернопільській будівельній компанії, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку.
Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві.
Відповідач в судове засіданні не зявився, однак подав до суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, оскільки заборгованості в нього немає по аліментах, крім того він надає матеріальну допомогу на одяг взуття та харчування, купляє необхідні речі, а також позивачкою необґрунтовано її позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено:
Згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано 25 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 64. Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Рішенням Теребовляського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2018 року позов задоволити частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2018 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. У решті позову відмовлено у зв`язку з безпідставністю.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану її чи відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач працює в Тернопільській будівельній компанії, однак до матеріалів справи не додано підтверджуючих документів.

При цьому, в матеріалах справи відсутні також докази зменшення доходів позивачки, що позбавляє суд можливості дати оцінку вказаним обставинам.

Доводи позивачки про зміну матеріального стану відповідача та отримання ним більших доходів також не знайшли свого підтвердження в суді.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

У відповідності до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивачка не довела належними, допустимими та достовірними доказами обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, покращення матеріального стану відповідача, проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів є безпідставним і в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, 192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua

Головуючий: В.В. Малярчук