Справа № 500/9277/18
Провадження № 2/946/491/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Грубіян Л.І.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1042 від 30.12.1999 р. та припинення права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області з даним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №1042 від 30.12.1999 року ОСОБА_3 - члену садового товариства №6 в м. Ізмаїл передана безоплатно в приватну власність земельна ділянка № 0,03 га., для ведення садівництва. Вказаним рішенням їй було рекомендовано замовити технічну документацію для видачі державного акту на право приватної власності на землю. З 28.06.2014 року ОСОБА_1 вступив в члени садового товариства №6 замість вибулої з товариства ОСОБА_3 і з цього часу користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 , площею 300 кв.м. в м. Ізмаїлі, як повноправний член садового товариства. На ім`я позивача виписана членська книжка № НОМЕР_1 , згідно якої він сплачує членські внески та інші затрати на утримання земельної ділянки.

Проте власником вищевказаної земельної ділянки продовжує вважатись ОСОБА_3 оскільки її право власності посвідчено рішенням виконкому, про що внесений запис у земельно-кадастрових документах.

Проте державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 в садовому товаристві №6 в м. Ізмаїл ОСОБА_3 не отримала, і можливість оформити належним чином право власності в неї вже втрачено в зв`язку з виходом із членів товариства. Крім тог, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2019 року по справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідач Ізмаїльської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, залишив вирішення справи на розсуд суду. (а.с.19)

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що відповідно до архівної виписки рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1042 від 30.12.1999 року, ОСОБА_3 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва 103 , площею 0,03 га у садовому товаристві №6 . (а.с.5)

Листом в.о. голови садівничого товариства № 6 ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видачі йому належним чином посвідченої копії протоколу засідання правління від 28.06.2014 року, яким його було прийнято до членів садівничого товариства № 6 та заяви ОСОБА_2 , який успадкував зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , не має можливості, у зв`язку з тим, що в 2015 році всю документацію садівничого товариства №6 було викрадено, що підтверджується копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, від 23.12.2019 року № кримінального провадження 0001396 від 07.05.2016 року.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1079, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.6)

Згідно довідці Садового товариства № 6, ОСОБА_1 була надана занедбала земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 630 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4), що також підтверджується розрахунковою книжкою на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлюються способи захисту цивільних прав та інтересів судом, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак ОСОБА_3 не скористалась своїм правом приватизації земельної ділянки у садовому товаристві.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із статтею 1 ЗК України право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.95 ЗК України землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відтак, існуванням рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області № 1042 від 30.12.1999 року про передачу ОСОБА_3 приватну власність земельну ділянку 103, площею 0,03 га для ведення садівництва у садовому товаристві №6 , порушуються права позивача.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ст. 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_3 не отримувала державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. У зв`язку з наявністю рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 30.12.1999 року за №1042 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва» позивач не має можливості оформити право власності на земельну ділянку.

Отже, позовні вимоги щодо скасування рішення виконавчого комітетуІзмаїльської міської ради №1042 від 30.12.1999 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва» площею 0,03 га та припинення право власності на земельну ділянку передану у власність для ведення садівництва 0,03га можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 120, 125, 131 ЗК України, ст. ст. 15,16, 182 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області27.11.1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 область, Болградський район, с. Виноградне) - задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1042 від 30.12.1999 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва» площею 0,03 га, за адресою: АДРЕСА_3 , що видане на ім`я ОСОБА_3 .

Припинити за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку передану у власність для ведення садівництва площею 0,03 га, за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян