Справа № 950/2679/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права на приватизацію житла та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права на приватизацію житла та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є пенсіонером Національної поліції, учасником бойових дій. 26.05.2016р. Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області № 136 о/с його відповідно до п. 2 (через хворобу) ст. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції. Загальний стаж перебування на службі становить 22 роки 6 місяців 3 дні. Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.07.2014р. № 125 «Про надання житловому приміщенню статусу службового та його розподіл» вирішено за клопотанням начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області направлено звернення № 2/1113 від 20.06.2012р. включити до числа службових квартир для Лебединського MB УМВС України у Сумській області та надати службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного рішення Виконкому Лебединської міської ради ОСОБА_2 25.07.2014р. видано ордер на службове жиле приміщення. Позивач разом з членами своєї сім`ї вселився у квартиру, зареєструвався за адресою проживання та на даний час там проживає разом із дружиною ОСОБА_3 . Позивач неодноразово звертався до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області з проханням вирішити питання про направлення листа-клопотання до Лебединської міської ради про зняття вищевказаної квартири зі статусу службової, на що листами Голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області.№ 130/05/31-2017р. від 27.02.2017р., № 177/05/31-2017 від 10.03.2017р„ № 344/05/31- 17 від 03.05.2017р., № 31/х-2 від 06.11.2018р. повідомлено Позивачу, що квартира АДРЕСА_2 на балансі МВС України не обліковується, кошти МВС України на її придбання не виділялись. Також Голова ліквідаційної комісії повідомив, що: «якщо вищевказана квартира стоїть на обліку в Лебединській міській раді, як службова, то зняти статус службової» та про те, що: «ліквідаційна комісія МВС України в Сумській області не уповноважена вирішувати питання щодо клопотання про зняття статусу службового житла, так як кошти на придбання та отримання зазначеної квартири УМВС не виділялись, квартира до сфери управління УМВС України в Сумській області не належить. Зважаючи на викладене, рішення про надання чи зняття статусу службового житла приймає організація, яка є власником житла». 09.09.2019р. до Ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області направлений адвокатський запит із проханням надати копію документа на підтвердження чи обліковується в журналі обліку службових жилих приміщень квартира АДРЕСА_2 . У відповідь на запит повідомлено, що вказане житло не обліковується в журналі службових жилих приміщень Ліквідаційної комісії УМВС України в сумській області у зв`язку із тим, що вказане жиле приміщення не перебуває на балансі Ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області, а, за наявної інформації, було виділено ОСОБА_2 за рахунок активів місцевої влади м. Лебедина. 02.04.2018р. Позивачем надано на розгляд Відповідача заяву про вирішення питання про зняття статусу «службової» із вищевказаної квартири та вчинити дії щодо приватизації вищевказаної квартири згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (до вказаної заяви додано весь, необхідний для вирішення даного питання, пакет документів). 11.04.2018р. Відповідачем на заяву Позивача надано відповідь, якою повідомлено, що Виконавчий комітет Лебединської міської ради в силу п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позбавлений можливості вирішення питання зняття спірної квартири зі статусу службових без відповідного клопотання ГУНП України про зняття квартири зі статусу службової, також виконавчий комітет зазначає, що не підлягають приватизації квартири, віднесені до числа службових. Таким чином- статус квартири є спірним, так як колишній роботодавець не визнає, що житло є службовим та не приймало це житло собі на баланс, в той же час Виконавчий комітет Лебединської міської ради також не визнає статусу квартири. За таких обставин існує правова невизначеність щодо статусу квартири, негативні наслідки від якої несе Позивач та члени його сім`ї. Враховуючи зазначене, права Позивача підлягають захисту судом. Позивач вважає, що вказані дії відповідачів порушують житлові права Позивача на приватизацію житла і просить визнати право на приватизацію ОСОБА_2 та члену його сім`ї ОСОБА_3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Виконавчий комітет Лебединської міської ради в особі уповноваженого органу приватизації прийняти рішення про передачу в приватну власність квартири, яку Позивач з членами його сім`ї займають на підставі ордеру від 25.07.2014р. виданого на підставі рішення Виконкому від 23.07.2014р. № 125 та вжити всіх інших належних та достатніх заходів щодо приватизації зазначеної квартири та передати вказану квартиру в приватну власність, оформивши належним чином свідоцтво на право власності на цю квартиру.

Представник першого відповідача виконавчого комітету Лебединської міської ради надав відзив на позовну заяву (а.с.34-36) у якому заперечив позовні вимоги у повному обсязі з наступних мотивів, зазначивши, що дійсно, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.07.2014 № 125 «Про надання житловому приміщенню статусу службового та його розподіл», по результатам розгляду клопотання начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20.06.2012 № 2/1113 про включення до числа службових квартир для Лебединського МВ УМВС України в Сумській області та надання службового приміщення Позивачу за адресою АДРЕСА_1 , керуючись статтями 51, 86, 118 Житлового Кодексу України, пунктом 2 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постановою Ради міністрів Української РСР від 04.02.1988 № 37 «Про службові жилі приміщення» включено до числа службових квартир для Лебединського MB УМВС України в Сумській області та надано службове приміщення Позивачу за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 02.04.2018 звернувся до виконавчого комітету Лебединської міської ради з проханням про вирішення питання про зняття статусу службової та оформлення передачі в спільну часткову власність Квартири на що Відповідачем було надано письмову відповідь в якій зазначено, що відповідно до пункту 2 статті другої Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових та, що зняття статусу службової можливе лише на підставі листа-клопотання від Головного управління національної поліції України в Сумській області про зняття статусу службової з Квартири. З приводу волевиявлення керівництва підприємств, установ, організацій щодо виключення квартири з числа службового слід звернути увагу на правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: викладену в ухвалі від 18 лютого 2015 року у справі №6-35920св14, відповідно до якої відмовляючи в позові, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що спірна квартира знаходилася на балансі відповідача та саме до його компетенції належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове, а не за клопотанням наймача чи членів його сім`ї. Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов`язком роботодавця.

Житлові права Позивача на приватизацію житла, оскільки службові квартири не підлягають приватизації, згідно чинного законодавства, що ніяким нормативно правовим актом не визначено обов`язок Відповідача зняти статус службової з Квартири з метою її приватизації Відповідачем і жодних правових засобів для зобов`язання вчинити таку дію законодавством не передбачено. Тому просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник другого відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області надав відзив на позовну заяву (а.с.42-44) у якому заперечив позовні вимоги у повному обсязі з наступних мотивів, зазначивши, що відповідно до ст. 51 ЖК України (Порядок надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів), жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до п. 1 ст. 119 ЖК України, перелік категорій робітників, яким, може-бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством. Союзу РСР і Української РСР. « Відповідно до ст. 121 ЖК України, порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Відповідно до ст. 123 ЖК України, порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір , найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76,79 - 83,85,90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства, встановлено, що після набуття житлом статусу службового, адміністрацією підприємства (юридичною особою) приймається рішення про надання службового житлового приміщення у користування визначеній особі.

На підставі рішення адміністрації підприємства (юридичної особи) виконавчий комітет районної міської, районної в місті, видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 р. № 37 «Про службові жилі приміщення» затверджено Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення та Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі - Положення). ;

Відповідно до п. 15 Роздіду 2 Положення, службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов`язків, які потребують проживання в такому приміщенні.

Відповідно до п. З Розділу 1 Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів .за місцем знаходження приміщення. .

Відповідно до п.5 Розділу 1 облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових.

Відповідно до. п. 6 Розділу 1 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться підставі клопотання підприємства, установи, організації, рішенням виконавчому комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народим депутатів.

У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається і числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або збори уповноважених, затверджуваним .виконавчим комітетом районної, міської районної вмісті Ради народних депутатів. І

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі облік службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Звертаємо увагу суду, що у-відповідності до вимог ст. 19 Конституції , України -органи державної влади та органи місцевого самоврядування, її - - посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та j спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач своїми діями намагається змусити ліквідаційну комісію - звернутися до виконавчого комітету Лебединської міської ради з клопотанням про виключення квартири числа службових. У позивача, відсутні правові засоби для зобов`язання вчинити ліквідаційну комісію вищевказанудію.

Службове жиле приміщення не обліковується в журналі службових жилих приміщень ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області у зв`язку з тим, що вказане житлове приміщення не перебуває на балансі ліквідаційної комісії, а за наявної інформації було виділено ОСОБА_2 за рахунок активів місцевої влади м. Лебедин. Щодо посилання позивача на Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 10.09,2004 №1039, вважає недоцільним, адже у відповідності до Наказу МВС України від 23.12.2015, Наказ №1039 - втратив чинність. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Лебединської міської ради до судового засідання не з`явилась надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги заперечила у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі проти позову заперечив з тих підстав, що зазначена квартира не перебуває на балансі в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області, відомостей, а тому вони не можуть бути відповідачами у справі.

Третя особа - ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Під час розгляду справи були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_2 є пенсіонером Національної поліції, учасником бойових дій, що встановлено з довідки та посвідчення учасника бойових дій (а.с.17)

26.05.2016р. Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області № 136 о/с Позивача відповідно до п. 2 (через хворобу) ст. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції. Загальний стаж перебування на службі становить 22 роки 6 місяців 03 дні. (а.с. 11 зворот)

Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.07.2014р. № 125 «Про надання житловому приміщенню статусу службового та його розподіл» вирішено за клопотанням начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області направлено звернення № 2/1113 від 20.06.2012р. включити до числа службових квартир для Лебединського MB УМВС України у Сумській області житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 та надати службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , склад сім`ї 3 чоловіка.

На підставі зазначеного рішення Виконкому Лебединської міської ради ОСОБА_2 25.07.2014р. виданий ордер на службове жиле приміщення (а.с.14).

Факт того що позивач разом з членами своєї сім`ї вселився у квартиру, зареєструвався за адресою проживання та на даний час там проживає разом із дружиною ОСОБА_3 сторонами заперечений не був.

ОСОБА_2 неодноразово звертався до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області з проханнями вирішити питання про направлення листа-клопотання до Лебединської міської ради про зняття вищевказаної квартири зі статусу службової, на що листами Голови Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області.№ 130/05/31-2017р. від 27.02.2017р., № 177/05/31-2017 від 10.03.2017р„ № 344/05/31- 17 від 03.05.2017р., № 31/х-2 від 06.11.2018р. повідомлено Позивачу, що квартира АДРЕСА_2 на балансі МВС України не обліковується, кошти МВС України на її придбання не виділялись. Також позивачу Головою ліквідаційної комісії було повідомлено, що якщо вищевказана квартира перебуває на обліку в Лебединській міській раді, як службова, то зняти статус службової та ліквідаційна комісія МВС України в Сумській області не уповноважена вирішувати питання щодо клопотання про зняття статусу службового житла, так як кошти на придбання та отримання зазначеної квартири УМВС не виділялись, квартира до сфери управління УМВС України в Сумській області не належить тому рішення про надання чи зняття статусу службового житла приймає організація, яка є власником житла. (а.с.18, 19,20,23)

З відповіді на адвокатський запит (а.с. 24-25), щодо надання копію документа на підтвердження чи обліковується в журналі обліку службових жилих приміщень квартира АДРЕСА_2 встановлено, що вказане житло не обліковується в журналі службових жилих приміщень Ліквідаційної комісії УМВС України в сумській області у зв`язку із тим, що вказане жиле приміщення не перебуває на балансі Ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області, а, за наявної інформації, було виділено ОСОБА_2 за рахунок активів місцевої влади м. Лебедин.

2 квітня 2018року ОСОБА_2 звернувся до Лебединської міської ради з заявою (а.а. 20) про вирішення питання про зняття статусу «службової» із вищевказаної квартири та вчинити дії щодо приватизації вищевказаної квартири згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»

11 квітня 2018 року ОСОБА_2 була надана відповідь (а.с. 21) якою повідомлено, що виконавчий комітет Лебединської міської ради в силу п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позбавлений можливості вирішення питання зняття спірної квартири зі статусу службових без відповідного клопотання ГУНП України про зняття квартири зі статусу службової, також виконавчий комітет зазначає, що не підлягають приватизації квартири, віднесені до числа службових.

Представником відповідача - Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області в обґрунтування своїх доводів про те, що зазначена квартира є службовим житлом надав довідку з Комунального підприємства «Лебединська житлово-експлуатаційна контора виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області» (а.с.112) з якої вбачається, що на балансі Комунального підприємства «Лебединська житлово-експлуатаційна контора виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області» знаходиться квартира в багатоповерховому будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., первинною вартістю 74848,53 грн., власником якої є територіальна громада міста Лебедина. Зазначена відповідь не містить відомостей про статус житла.

Частинами 1 та 3 статті 96 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством. Поліцейським та членам їхніх сімей можуть надаватися житлові приміщення в гуртожитках та службові житлові приміщення в порядку і на умовах, визначених законодавством.

Відповідні зміни було внесені до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення.

Відповідно до п. 1.1. Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 10.09.2004 року № 1039 визначено порядок надання службових житлових приміщень особам рядового начальницького складу органів внутрішніх справ в будинках державного і громадського житлового фонду та користування ними.

Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України від 10.09.2004р. № 1039 чинне на даний час.

Відповідно до п. 1.6. зазначеного Положення «При ліквідації або реорганізації органу внутрішніх справ України, за яким було закріплено службове жиле приміщення, та в інших випадках, які обумовлені службовою потребою, орган місцевого самоврядування за клопотанням МВС України закріплює службове жиле приміщення за іншим органом». На даний час такого рішення не існує.

Абзацом 2 п. 1.7. Положення визначено, що виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання відповідного органу внутрішніх справ України, погодженого з МВС України, рішенням органу місцевого самоврядування.

Відмова у направленні такого клопотання обгрунтована тим, що внутрішніми балансовими документами МВС не підтверджується, що саме за органами внутрішніх справ рахується житлове приміщення - квартира за адресою АДРЕСА_3 .

Сторонами не оспорюється той факт, що ОСОБА_2 не отримано іншого житла за час проходження служби.

Також першим відповідачем не був доведений, належними і допустимими доказами факт перебування спірної квартири на балансі Лебединської міської ради Сумської області як службового приміщення а тому і зазначена квартира не є службовим житлом і не перебуває на балансі відповідачів як службове житлове приміщення, що узгоджується з висновками викладеними у в ухвалі від 18 лютого 2015 року у справі №6-35920св14, відповідно до якої відмовляючи в позові, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що спірна квартира знаходилася на балансі відповідача та саме до його компетенції належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове, а не за клопотанням наймача чи членів його сім`ї. Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов`язком роботодавця.

За таких обставин суд доходить висновку, що спірна квартира є об`єктом який підпадає під дію Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», а за таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання права на приватизацію ОСОБА_2 та члену його сім`ї ОСОБА_3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 1 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Статтею 9 Житлового Кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України.

Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду», який прийнято 19.06.92 р. 3aN2482-XII.

Зазначеним Законом регламентований порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом, з обмеженнями, визначеними п. 2 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення в гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`яток садово - паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають у аварійному стані, квартири (будинки, кімнати), які віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки) житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно з п. 5 ст. 5 вищевказаного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз.

Представником позивача була надана довідка від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с. 26) про те, що ОСОБА_4 , яка в період приватизації проживала за адресою Лебединський район, с. М.Вистороп в списках на приватизацію не значиться.

Доказів того, що позивач ОСОБА_2 не використав своє право на приватизацію житла суду надано не було.

Крім того Виконавчого комітету Лебединської міської ради у розгляді питання, щодо приватизації квартири стосувалась лише об`єкта приватизації у зв`зку з статусом житлового приміщення як службового, а не права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на учсть у приватизації житла.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Виконавчого комітету Лебединської міської ради в особі уповноваженого органу приватизації прийняти рішення про передачу в приватну власність квартири, яку ОСОБА_2 з членами його сім`ї займають на підставі ордеру від 25.07.2014 року виданого на підставі рішення Виконкому від 23.07.2014 року № 125 та вжиття всіх інших належних та достатніх заходів щодо приватизації зазначеної квартири та передання вказаної квартири в приватну власність, оформивши належним чином свідоцтво на право власності на цю квартиру, у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись статтями 4, 7, 10, 13, 81, 223, 263-268, 272 Цивільно процесуального кодексу України, ст. 2, 3, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статті 96 Закону України «Про національну поліцію»,Статтею 9 Житлового Кодексу України

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати право на приватизацію ОСОБА_2 та члену його сім`ї ОСОБА_3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В частині вимог, щодо зобов`язання Виконавчого комітету Лебединської міської ради в особі уповноваженого органу приватизації прийняти рішення про передачу в приватну власність квартири, яку ОСОБА_2 з членами його сім`ї займають на підставі ордеру від 25.07.2014 року виданого на підставі рішення Виконкому від 23.07.2014 року № 125 та вжиття всіх інших належних та достатніх заходів щодо приватизації зазначеної квартири та передання вказаної квартири в приватну власність, оформивши належним чином свідоцтво на право власності на цю квартиру - відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області.

Повний зміст рішення виготовлений 28.12.2020 року

Суддя Бакланов Р. В.