Справа № 148/1691/20
Провадження №2/148/735/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з усього нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом зняття арешту з усього нерухомого майна. Позов мотивований тим, що позивачу 07.10.2020 стало відомо, що на належне йому майно накладено арешт, в той час як підстави такого арешту відсутні. Так, 23.01.2012, на підставі постанови державного виконавця ДВС Тульчинського районного управління юстиції Сімчук Л.В. про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на все нерухоме майно, власником якого є позивач.

Існування арешту грубо порушує законні права позивача, як власника майна. Постанова державного виконавця, якою накладено арешт, не була доведена до його відома, як зацікавленої особи, а тому позивач звернувся до Тульчинського відділу ДВС з заявою про скасування арешту.

На звернення позивача начальник Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь про відсутність у провадженні відділу виконавчих проваджень за даною постановою та рекомендував звернутися до суду з позовом про зняття арешту з усього нерухомого майна.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності, шляхом зняття арешту з усього належного йому нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12133334, зареєстрований 06.02.2012, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Сімчук Л.В. № 30801265 від 23.01.2012. Також, просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. Судові витрати відділ ДВС просить залишити за позивачем.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.11.2020 на нерухоме майно, належне фізичній особі ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 12133334, зареєстрований 06.02.2012, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Сімчук Л.В. від 23.01.2012.

Про зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна, він звертався до відповідача Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з відповідною заявою (а.с. 8).

Відповідачем нададано позивачу відповідь, що в Тульчинському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не має на виконанні відкритих виконавчих проваджень про стягнення з нього коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави. У зв`язку з закінченням строків зберігання, виконавче провадження, на підставі якого 23.07.2012 накладено арешт на все нерухоме майно позивача, знищено, правових підстав для зняття арешту в Тульчинському районному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не має (а.с. 9).

Згідно копії витягу з виконавчого провадження № 30801265, при виконанні якого накладено арешт, виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна).

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо розпорядження майном.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних чи юридичних осіб, чи держави, не має. Виконавче провадження, на підставі якого накладався арешт, знищено, виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна).

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1).

Згідно ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Разом з тим, стаття 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачає закінчення виконавчого провадження у випадку повернення стягувачу виконавчого листа з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, враховуючи, що матеріали виконавчого провадження знищені, накладений відповідачем арешт не знято, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має, суд вважає, що таким чином, порушено право позивача щодо володіння належним йому майном, і, у даному випадку, слід усунути перешкоди у здійсненні ним права власності шляхом зняття арешту з майна.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено, прохання відповідача про залишення за позивачем судових витрат задоволенню не підлягає, і з відповідача на користь позивача, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у сплаченому останнім розмірі - 840,80 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , права власності, шляхом зняття арешту з належного йому на праві власності нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12133334, зареєстрований 06.02.2012, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Сімчук Л.В. № 30801265 від 23.01.2012.

Стягнути з Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місцезнаходження якого за адресою: вул. М. Леонтовича, 47, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати - судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: