Справа № 524/3274/20
Провадження №2/524/1813/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. Зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.11.2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 липня 2010 року. До цього часу відповідач сплачує визначену рішенням суду суму коштів, яка є недостатньою для забезпечення належного матеріального утримання доньки. У зв`язку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 та стягувати їх у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить змінити розмір аліментів з підстав викладених у позові. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на надання правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не заперечує проти зміни розміру аліментів. Просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, щоОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.11.2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі одного прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 липня 2010 року.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України"Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розміру аліментів, що визначені рішенням суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно податкової декларації за 2019 рік загальна сума доходу ОСОБА_3 за звітний період становить 50076 грн.

Як вбачається з щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, ОСОБА_4 працює на посаді директора комунального позашкільного навчального закладу «Об`єднання дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання» Управління у справах сімей та дітей виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та розмір його заробітної плати склав 163952 грн.

Відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідачем суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім ОСОБА_6 , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи, що має значення для справи.

Враховуючи викладене, матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітньої дитини у розмірі одного прожиткового мінімуму, щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.

За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду. Указані обставини, на думку суду, є підставою для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їхньої доньки до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи характер інституту судових витрат, вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання відзиву.

Представником позивача надано розрахунок суми гонорару за договором про надання правової допомоги № 15/1 від 08.09.2020 року, який складається з суми витрат за надання усної консультації, ознайомлення з матеріалами цивільного провадження, підготовку процесуальних документів, участь у судових засіданнях в судах першої інстанції та апеляційної інстанції на загальну суму 7000 грн.

Разом з тим, суд, враховуючи співмірність судових витрат із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду.

Керуючись ст.259 ЦПК України,180-182, 192 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Автозаводського районного суду Кременчука від 19.11.2010 року у справі № 2-5220/2010, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути кошти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк