Провадження №2/748/902/20
Єдиний унікальний № 748/2378/20
У Х В А Л А

15 жовтня 2020 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на будинок та земельні ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом та просять:

- встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- встановити факт про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ;

-встановити факт про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_6 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ;

- визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках право:

- на будинок А-1, що складається з кухні- 1-1, площею 16,0 кв.м; кімнати-1-2, площею 19,1 кв.м; веранди І, площею 7,5 кв.м.; кладової- II площею 6,5 кв. м., сараю Б-1 та погребу Г-1 за адресою: АДРЕСА_1 , означений в технічному паспорті Чернігівського обласного виробничого об`єднання технічної інвентаризації від 13.03.1991 року;

- на земельну ділянку, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Кархівське» (місцезнаходження якого: село Кархівка Чернігівського району Чернігівської області), площа якої 4,64 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, яка належала ОСОБА_4 на підставі розпорядження Чернігівської державної районної адміністрації Чернігівської області від 27.08.1996 року № 387 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0109098, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08 жовтня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 98;

- на земельну ділянку, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Кархівське» (місцезнаходження якого: село Кархівка Чернігівського району Чернігівської області), площа якої 4,64 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, яка належала ОСОБА_3 на підставі розпорядження Чернігівської державної районної адміністрації Чернігівської області від 27.08.1996 року № 387 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0109966, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08 жовтня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 666.

Позовна заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно має бути залишена без руху, оскільки містить наступні недоліки.

Як вбачається із позовних вимог, позивачами заявлено вимоги як майнового так і немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Ставка судового збору, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру, поданої фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 840 грн 80 коп., а за подання позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб- 10510,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Кожним позивач заявлено по чотири вимоги немайнового характеру та три вимоги майнового характеру.

Виходячи з наведеного, позивачами має бути сплачено судовий збір за 4 вимоги немайнового характеру, кожним по 3363 грн 20 коп. (840,80х4), а загалом 6726 грн 40 коп., оскільки згідно позовної заяви встановлення юридичного факту по цій вимозі має юридичне значення для двох позивачів. Крім цього, позивачами має бути сплачено судовий збір по вимогам майнового характеру виходячи із зазначеної позивачами ціни позову 176752 грн 80 коп. - 1767 грн 53 коп.

Отже, до вказаної вище позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату позивачами судового збору на загальну суму 8493 грн 93 коп. (6726,40 +1767,53).

Проте, до позовної заяви додано квитанції про сплату судового збору на загальну суму 3027 грн 98 коп.

Таким чином, позивачам необхідно доплатити судовий збір в сумі 5465,95 грн (8493,93-3027,98) та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору на вказану суму, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До того ж, згідно вимог ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі неможливості подати докази самостійно, клопотання про витребування доказів судом подається разом з позовною заявою з дотриманням вимог ч.2 ст.84 ЦПК України.

Згідно роз"яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Однак, в порушення зазначених приписів законодавства, позивачами до позовної заявине додано жодного доказу того, що вони звернулися до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно і їм було відмовлено у його видачі.

Крім того, позивачам необхідно визначитися з предметом позову щодо земельних ділянок. Так, позивачі просять визнати за ними право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцям на підставі сертифікатів на земельну частку (пай), а отже спадкодавці набули право на земельну частку (пай), а не право власності на земельні ділянки.

Також позивачами, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, не викладені обставини, якими вони обгрнутовують позовні вимоги щодо вимог майнового характеру, зокрема щодо наявності чи відсутності правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно на ім"я спадкодавців.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на будинок та земельні ділянки в порядку спадкування, залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки в 5-ти денний термін і роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Меженнікова