Справа №155/818/20
Провадження №2/155/641/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом першої черги право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237469 від 24 травня 2017 року, як на спадкове майно померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який прийняв але не оформив спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_5 . Після її смерті спадкоємцем майна був її син ОСОБА_4 , тобто, батько позивача, який спадщину прийняв, однак не оформив її так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадкоємцями майна за законом першої черги є позивачка та відповідачка. Позивачка прийняла спадщину, однак в нотаріальному порядку її оформити не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_1 , до суду не з`явилася, однак в письмовій заяві до суду позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність.

Відповідачка, ОСОБА_3 , в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованим 15 вересня 1995 року в реєстрі за №9 стверджується, що ОСОБА_5 все належне їй майно заповіла своєму сину ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Документами про родинні відносини стверджується, що померла ОСОБА_5 була матір`ю померлого ОСОБА_4 , а останній є батьком позивачки ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 червня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 було відмовлено.

Довідкою Ватинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 25 травня 2017 року №164 стверджується, що заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався в сільській раді 15 вересня 1995 року та зареєстрований в реєстрі за №9. Даний заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за законом після її смерті є ОСОБА_3 , а спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_4 .

З спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що від імені ОСОБА_2 до нотаріальної контори надходила заява про прийняття спадщини.

Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237469 від 24 травня 2017 року, ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Волинь» розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її спадкоємцем за заповітом, однак своїх спадкових прав не оформив.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_4 прийняла спадщину, є його спадкоємцем за законом першої черги.

А тому, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом першої черги, право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237469 від 24 травня 2017 року, як на спадкове майно померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який прийняв але не оформив спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.392 ЦК України, ст.ст.527, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом першої черги, право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237469 від 24 травня 2017 року, як на спадкове майно померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який прийняв але не оформив спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий