ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3748/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2017 року ОСОБА_6 отримав у позивача в позику грошову суму в розмірі 2000,00 доларів США та зобов`язувався повернути кошти в строк до 19.09.2017. На підтвердження факту отримання коштів у борг ОСОБА_6 надав позивачу розписку. Також у даній розписці батьки ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зобов`язались відповідати перед позивачем за порушення зобов`язання боржником як поручителі. Зобов`язання у вказаний строк ОСОБА_6 не виконав, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь основну заборгованість у розмірі 2000,00 доларів США та 128,54 доларів СШАв рахунок стягнення 3%-річних за період з 19.07.2017 року по 20.11.2019 року (день подачі позову до суду).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 позовні вимоги визнала.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору позики від 17.07.2017, укладеного між ОСОБА_5 (позивачем - позикодавцем) та ОСОБА_6 (відповідачем - Позичальником), оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач ОСОБА_6 отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які зобов`язувався повернути до 19.09.2017року. У даній розписці також зазначено, що у якості забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов`язання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виступають поручителями (а.с. 5).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем були надані у борг грошові кошти, а відповідачем ОСОБА_6 вони отримані і не повернуті, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача складає 2000,00 доларів США основної суми боргу, суми 3 % річних у розмірі 128,54 доларів США.

За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості по договору позики, підлягає судовому захисту, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення зоборгованості з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як поручителів за договором позики суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦКУ України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Враховуючи те, що договір поруки як окремий документ між позивачем та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не укладався, а доказів того, що сторони іншим шляхом зафіксували згоду щодо всіх істотних умов за договором поруки позивачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені частково, з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 639, 1048 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 2 000 доларів США в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 17.07.2017 року, 128,54 доларів США в рахунок стягнення 3%-річних, 768 грн. 40 коп. судового збору, а всього 2 128,54 доларів США і 768 грн. 40 коп.

В задоволенні частини позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 2 000 доларів США в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 17.07.2017 року, 128,54 доларів США в рахунок стягнення 3%-річних, 768 грн. 40 коп. судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя : О.М. Колесник