Справа № 659/50/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., при секретарі Голтаєву І.М., за участю представника позивача - адвоката Пестрецової Р.Г., представників відповідача - Поцелуєвої В.А., Шумкової Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нижні Сірогози в позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров"я України про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Херсонського обласного лабораторного центру МОЗ України, прохала визнати незаконним та таким, що підлягає скасуванню наказ про її звільнення на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв"язку з ліквідацією районних лабораторних відділень відокремлених структурних підрозділів та скороченням штату, поновити її на посаді помічника лікаря - епідеміолога та фельдшера санітарного ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України» з 31.12.2019 року, виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Вважає її звільнення незаконним, оскільки юридична особа - Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України не ліквідувався, натомість відбулася ліквідація лише Нижньосірогозького районного лабораторного відділення Горностаївського міжрайонного відділу, в якому вона працювала. Позивач вказує на те, що їй взагалі не були запропоновані жодні вакантні посади, хоча вакантні посади були наявні в межах всієї юридичної особи.

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач прохала скасувати наказ про звільнення як незаконний, поновити її на попередній роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

19.02.2020 року позивач звернулася до суду з уточненою позовною заявою, вказавши, що раніше зазначені вимоги підтримує в повному обсязі, а щодо вимоги про стягнення середнього заробітку, прохала стягнути таку виплату по день винесення судового рішення. (а.с.75-77).

Під час судового розгляду позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги, викладені в позові обставини, вважаючи звільнення незаконним, оскільки позивачці не були запропоновані всі вакантні посади відповідно до її кваліфікації, які є в юридичної особи. Позивач зазначила, що станом на 1.01.2020 року по обласному лабораторному центру були вакантні посади фельдшера - лаборанта - 3 ставки та по Херсонському міськрайонному відділу - фельдшер - лаборант 0,25 ставки. Позивач вказала, що їй мали б запропонувати такі вакантні посади, посилаючись на вимоги наказу МОЗ України № 195 від 25.12.1992 року, відповідно до Розділу ІІІ якого, особи з набутою спеціальністю "гігієна, санітарія, епідеміологія" (№ 6 Розділу), кваліфікацією "санфельдшерське" можуть обіймати в установах охорони здоров"я посади фельдшерів - лаборантів.

Представники відповідача заперечували проти задоволення вимог позивача, вказуючи на те, що звільнення ОСОБА_1 відбулося у зв`язку із ліквідацією Нижньосірогозького районного лабораторного відділення Горностаївського міжрайонного відділу та її було попереджено про наступне звільнення, вакантних посад дійсно запропоновано не було, оскільки вакантні посади, відповідно до кваліфікації ОСОБА_1 були відсутні як на час попередження про звільнення так і на час її звільнення. Заперечуючи посилання позивачки на можливість обіймання нею посади фельдшера - лаборанта, зазначили що посада фельдшера - лаборанта має інші кваліфікаційні характеристики та вимоги ніж посада фельдшера санітарного, яку обіймала позивач. Кваліфікаційні характеристики вказаних посад визначені у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78) Охорона здоров`я, який затверджено наказом МОЗ України від 29.03.2002 року № 117. З цих підстав позивачці не було запропоновано посаду фельдшера - лаборанта.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані та витребувані докази, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в порядку переведення була прийнята на посаду помічника лікаря - епідеміолога другої кваліфікаційної категорії Нижньосірогозького районного лабораторного відділення Горностаївського міжрайонного відділу Херсонського обласного лабораторного центру Держсанепідслужби України на неповний робочий день з 23.10.2015 року. Також з 1.10.2018 року за сумісництвом обіймала посаду фельдшера санітарного цієї ж установи. 31.12.2019 року ОСОБА_1 звільнена з займаної посади за п.1ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділення.(а.с.8- 12, 26).

ОСОБА_2 28.10.2019 року відмовилася від отримання персонального попередження № 6 про наступне звільнення у зв`язку із скороченням Нижньосірогозького районного лабораторного відділення, про що складено відповідний акт.(а.с.24).

Позивач навчалася у Херсонському медичному училищі, у 1992 році закінчила повний курс училища по санітарно - фельдшерській спеціальності, отримала кваліфікацію санітарного фельдшера.(а.с.14).

Позивач пройшла аттестацію в атестаційній комісії при Департаменті охорони здоров"я Херсонської облдержадміністрації, присвоєна друга кваліфікаційна категорія зі спеціальності медико - профілактична справа. (а.с.14).

25.10.2019 року на підставі наказу № 65 Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України» (далі «ХОЛЦ МОЗ України») виданого відповідно до наказу МОЗ України від 27.06.2019 року № 1475 щодо оптимізації лабораторної мережі в системі громадського здоров"я, яким передбачено скорочення витрат на утримання лабораторних центрів МОЗ України, зокрема було затверджено нову структуру та штатний розпис ДУ «ХОЛЦ МОЗ України», зокрема, було ліквідовано Нижньосірогозьке районне лабораторне відділення, яка являлося структурним підрозділом Горностаївського міжрайонного відділу відповідача, що стало підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП на підставі ліквідації відділення.

25.10.2019 року затверджено Перелік працівників ДУ "Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України", які підлягали вивільненню у зв"язку з ліквідацією районних лабораторних відділень.(а.с.31,32)

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміни внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП лише на підставі скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником усіх відповідних вимог до порядку скорочення штату підприємства.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Факт відсутності (наявності) вакантних посад у ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України» на час звільнення позивача судом перевірено та встановлено, що такі посади в установі були відсутні, що підтверджується відповідною довідкою від 16 липня 2020 року, відповідно змісту якої, посади помічника лікаря - епідеміолога та фельдшера санітарного не зазначені як вакантні. В змісті цієї ж довідки, зокрема, зазначено про наявність вакантних посад станом на 1.01.2020 року по обласному лабораторному центру - фельдшера - лаборанта - 3 ставки та по Херсонському міськрайонному відділу - фельдшер - лаборант 0,25 ставки. (а.с.205-207).

Оскільки зібраними у справі доказами підтверджено відсутність в ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України» вакантних посад на час звільнення ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що адміністрація установи не мала можливості працевлаштувати позивача на тому ж підприємстві і мала підстави, передбачені пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, для розірвання з нею трудового договору.

Доводи позивача про те, що їй незаконно не було запропоновано посаду фельдшера - лаборанта, які малися (3 ставки та по Херсонському міськрайонному відділу 0,25 ставки - фельдшер - лаборант 0,25 ставки), не ґрунтується на вимогах закону та спростовуються зібраними доказами. Так, зазначена посада відсутня в переліку вакантних посад, який був вказаний відповідачем, та така посада не є однорідною посадам, які обіймала позивач на день звільнення. Кваліфікаційні характеристики вказаних посад визначені у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78) Охорона здоров`я, який затверджено наказом МОЗ України від 29.03.2002 року № 117. Так, кваліфікаційні характеристики посади фельдшер - лаборант визначені п. 48 Розділу "Фахівці" вказаного Довіднику та включають вимоги до освіти: неповна вища освіта (молодший спеціаліст) або базова вища освіта (бакалавр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Лабораторна діагностика" або "Лікувальна справа". Натомість позивач має спеціальність (після проходження атестації у 2017 році) "Медико - профілактична справа", що відповідає вимогам до посади, яку вона обіймала - фельдшер санітарний (п.49 Розділу "Фахівці" вказаного Довіднику), та не відповідає відповідним вимогам щодо посади фельдшер - лаборант.

Таким чином, відповідач обгрунтовано не запропонував позивачці посаду фельдшер - лаборант, як таку що не була однорідною до посад, які обіймала позивач та мала інші кваліфікаційні характеристики.

Посилання позивачки на можливість обіймати посаду фельдшера - лаборанта, з огляду на зміст наказу МОЗ України № 195 від 25.12.1992 року, відповідно до Розділу ІІІ якого, особи з набутою спеціальністю "гігієна, санітарія, епідеміологія" (№ 6 Розділу), кваліфікацією "санфельдшерське" можуть обіймати в установах охорони здоров"я посади фельдшерів - лаборантів є необгрунтованим, оскільки наказ було затверджено у зв`язку із становленням державності України, необхідністю подальшого удосконалення порядку допуску фахівців до медичної і фармацевтичної діяльності та з метою забезпечення функціонування галузі в умовах нового господарювання на період до завершення підготовки фахівців згідно з Програмою реформи медичної освіти в Україні.

Детальні ж кваліфікаційні вимоги та характеристики посад зазначені в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 78) Охорона здоров`я від 29.03.2002 року, тому відповідач обгрунтовано вказує на можливість зайняття посади фельдшера - лаборанта при наявності професійної освіти, спеціальності, визначеної вимогами до посади, визначеними у цьому Довіднику.

Отже, враховуючи те, що звільнення ОСОБА_1 відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотриманням встановленої процедури, вакантні посади, які б відповідали кваліфікації позивача були відсутні, слід визнати позовні вимоги безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 40, 49-2, 232, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 2,10,76-81,263-265, 273, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров"я України про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області.

Повне рішення суду складене 28.09.2020 року.

Суддя: О. С. Цесельська