Справа № 316/285/19
Провадження № 6/316/63/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі Запорізької області подання старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Хвостенко Наталії Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеним поданням звернулась старший державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Хвостенко Наталія Сергіївна (далі старший державний виконавець), в якому просить суд: дозволити примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме: перевірки майнового стану боржника та опису майна боржника.

В обґрунтування клопотання, державний виконавець зазначає, що в Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження у АСВП №62154554 з виконання виконавчого листа №316/285/19 виданого 07.04.2019 р. Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 простроченої суми боргу за розпискою від 31.05.2017 р. в розмірі 221000 гривень, три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 9663 грн. 45 коп. та інфляційних нарахувань в розмірі 34209 грн. 75 коп., а всього 264873 грн. 20 коп. та з урахуванням суми судового збору в розмірі 2648 грн. 74 коп., яка була сплачена позивачем, всього до сплати 267521 грн. 94 коп.

22.05.2020 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження до відому.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем відділу систематично проводиться перевірка майнового стану боржника з метою виконання рішення суду, та згідно з відповідями Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями боржник на обліку не перебуває, згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію - інформацію не знайдено.

Згідно даних Сектора реєстрації ЕМР боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована 1/4 та 1/8 частини квартири АДРЕСА_2 .

З урахуванням витрат виконавчого провадження, загальний розмір заборгованості боржника становить 294643 грн. 13 коп.

При неодноразових виходах за місцем знаходження майна боржника ( АДРЕСА_1 ), з метою його опису у зв`язку із наявністю заборгованості по аліментам встановлено, що двері квартири ніхто не відчиняв, про що складено акти державного виконавця.

Станом на 19.08.2020 р. рішення суду не виконано.

Таким чином, на думку старшого державного виконавця, перешкоджання боржника робить неможливим виконати рішення суду, що призводить до невиправданої тяганини при примусовому виконанні виконавчих документів, що набрали чинності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Встановлено, що на розгляді Енергодарського міського суду запорізької області перебувала цивільна справа №316/285/19, провадження №2/316/27/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу, за наслідками розгляду якої, 04.03.2020 р. судом було ухвалено заочне рішення, яким призначено стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ): простроченої суми боргу за розпискою від 31.05.2017 р. в розмірі 221000 гривень, три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 9663 гривень 45 копійок та інфляційні нарахування в сумі 34209 гривень 75 копійок, а всього підлягає стягненню: 264873 гривні 20 копійок, а також стягнуто суму судового збору сплаченого позивачем в розмірі 2648 гривні 74 копійки. Рішення суду набрало законної сили 04.04.2020 р. та судом було видано 07.04.2020 р. виконавчий лист (а.с.66).

На підставі зазначеного виконавчого листа №316/285/19, старшим державним виконавцем було винесено 22.05.2020 р. постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.68-69), копія якого, згідно відповідного напису на супроводжувальному листі з відділу державної виконавчої служби вих.№17126 від 22.05.2020 р., була направлена до відому, у тому числі і боржнику ОСОБА_1 (а.с.67) на адресу зареєстрованого її місця проживання (а.с.75), яка співпадає з адресою місця проживання відповідача зазначеною в виконавчому листі: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з цим, даних, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, як це визначено вказаною вище нормою, матеріали подання не містять.

Даних, що боржник ОСОБА_1 отримала вказану постанову про відкриття виконавчого провадження по справі №316/285/19, або вона повернулась до відділу виконавчої служби з відповідними відмітками на поштовому конверті, матеріали не містять, а судом таких даних не встановлено.

Як зазначає старший державний виконавець відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована 1/4 та 1/8 частини квартири АДРЕСА_2 .

Старший державний виконавець ставить питання про примусове проникнення до вищезазначеного житлового приміщення, яке як зазначено, в частці належить боржнику ОСОБА_1 , з метою перевірки його майнового стану та проведення опису майна боржника, при цьому надаючи Акти державного виконавця від 25.06.2020 р. (а.с.80), від 28.07.2020 р. (а.с.79) та від 13.08.2020 р. (а.с.81), в яких зазначено, що при виході за місцем мешкання боржника з метою опису майна, двері квартири ніхто не відчинив.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Пунктом 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, акти яких, згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Тобто, за змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи інше володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України передбачено, у тому числі, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом, також, за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили на те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для перевірки його майнового стану, проведення опису чи арешту майна, а саме: перешкоджання виконавцю, зі сторони боржника, у вчиненні таких дій.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що боржник був обізнаний про прихід державного виконавця за адресою свого місця мешкання з наміром вчинити виконавчі дії щодо перевірки його майнового стану за місцем проживання, яке, є встановлено, є не лише особистою приватною власністю боржника, оскільки як зазначено старшим державним виконавцем, боржнику належить лише 1/4 та 1/8 частки квартири примусовий доступ до якої просить надати старший державний виконавець (розписки, листи-повідомлення, поштові повідомлення про вручення листів, тощо). Отже, не відкривання дверей квартири, як то зазначено у Актах, в даному випадку, не може свідчити на здійснення перешкод державному виконавцю зі сторони боржника у вчиненні виконавчих дій, враховуючи також і відсутність даних, як зазначено вище, що боржнику взагалі відомо про відкриття відносно неї виконавчого провадження, а також відсутність даних про наявність боржника чи інших осіб, яким на праві власності належать частки квартири, доступ до якої просить надати старший державний виконавець.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 18, 77-83, 95, 247, 258, 260, 353, 354, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Хвостенко Наталії Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосереднього до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба