Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Теребовлянської міської ради від 19.10.2004 року № 713 йому надано у власність земельну ділянку площею 0,0047 га для будівництва та обслуговування гаража за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до цього рішення ПП «Кадастр» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, згідно з якою цільовим призначенням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , є будівництво та обслуговування гаража. Після цього, позивачу видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 060723 від 18.01.2006 року, згідно з яким ОСОБА_1 став власником земельної ділянки площею 0,0047 га, кадастровий номер 030010010. Проте, під час оформлення зазначеного правовстановлюючого документа була допущена помилка щодо цільового призначення земельної ділянки та імені власника, а саме в державному акті цільове призначення вказане «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», а ім`я власника вказане " ОСОБА_2 " без літери «і». Наявність вказаних помилок в державному акті на право приватної

власності на земельну ділянку позбавляє можливості вільно володіти,

користуватися та розпоряджатися належним майном, а тому порушує його права.

Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа в підготовче судове засідання не з`явилась, подала письмове пояснення у вказаній цивільній справі, яке долучено до матеріалів справи та згідно з яким просить справу слухати без участі її представника.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

Із рішення Теребовлянської міської ради від 19.10.2004 року № 713 "Про вилучення та надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража у власність" вбачається, що ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_2 , надано у власність земельну ділянку площею 0,0047 га для будівництва та обслуговування гаража за адресою АДРЕСА_1 .

Приватним підприємством «КАДАСТР» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, згідно з якою цільовим призначенням земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , є будівництво та обслуговування гаража.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 1998 року Теребовлянським РВ Управління МВС України в Тернопільській області, ім`я заявника вказано як « ОСОБА_2 ».

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 060723 від 18.01.2005 року, виданий ОСОБА_1 , відповідно до якого він став власником земельної ділянки площею 0,0047 га, кадастровий номер 030010010, розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України набуття права власності на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положення ст. 125 Земельного Кодексу України вказують на те, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

В силу ч.1 ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування, чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно із ч.1 ст. 393 Цивільного Кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визначається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

За частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією України та законами України.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни, або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із п.1.ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Пункти 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлюють відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі, якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0047 га, кадастровий номер 030010010, серії ТР № 060723 від 18.01.2005 року було допущено помилку, а саме ім`я позивача помилково вказано « ОСОБА_2 » замість дійсного « ОСОБА_2 », цільове призначення помилково вказано «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» замість дійсного «для будівництва та обслуговування гаража».

Оскільки допущена технічна помилка впливає на права позивача ОСОБА_1 , а державні акти на право власності на земельні ділянки з 01.01.2013 року не видаються (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), то без визнання державного акту серії ТР № 060723 від 18.01.2005 року недійсним та його скасування, позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на земельну ділянку, а тому суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати покласти на позивача за його згодою.

Керуючись ст. ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст. 116,125,152,155 Земельного кодексу України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, про скасування державного акта на право власності на земельну ділянкузадовольнити.

Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0047 га, кадастровий номер 030010010, серії ТР № 060723 від 18.01.2005 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 - скасувати.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: