Справа № 159/5907/19 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/771/20 Категорія: 48 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою представника відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області - Забожчук Оксани Володимирівни на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля марки «ЗАЗ - Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 листопада 2018 року з вини водія ОСОБА_2 , його автомобіль був пошкоджений і постановою слідчого автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні від 13 листопада 2018 року, вилучено у позивача та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2019 року зазначений автомобіль передано йому, як власнику.

Позивач також зазначав, що під час перебування його автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області транспортний засіб був пошкоджений внаслідок пожежі. По факту пошкодження належного йому автомобіля, який знаходився на зберіганні, було проведено досудове розслідування № 000602 і встановлено, що ринкова вартість автомобіля складає 97377,00 грн, а вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути у свою користь з Головного управління Національної поліції у Волинській області через Державну казначейську службу України 97 937 грн заподіяної йому майнової шкоди.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року позов ОСОБА_1 у даній справі задоволено частково.

Постановлено стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області через Державну казначейську службу України за рахунок коштів, виділених на забезпечення діяльності цього державного органу, в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 82068,27 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області - Забожчук О. В. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити .

Справа розглядалася апеляційним судом в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи, як малозначна, відповідно до частини 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль позивача був пошкоджений під час зберігання цього транспортного засобу як речового доказу на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, а тому саме зберігач майна повинен нести відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що 12 листопада 2018 року у місті Ковелі з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ-Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , за фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості за № 0002395, автомобіль вилучено з місця ДТП, поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області (а. с. 41, 65).

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

Також постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 в користь потерпілого ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн, а належний потерпілому ОСОБА_1 автомобіль марки «ЗАЗ-Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 передано його власнику - ОСОБА_1 (а. с. 72-73).

Крім того, судом встановлено, що автомобіль позивача під час його зберігання на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області було пошкоджено внаслідок пожежі, у зв`язку із чим у провадженні Ковельського відділу поліції - територіального підрозділу ГУ НП у Волинській області перебували матеріали досудового розслідування № 00602 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а. с. 21).

В ході досудового розслідування встановлено, що 23 березня 2019 року близько 17 год 00 хв невстановлена особа, діючи умисно, за парканом території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, який знаходиться в м. Ковелі по вул. Незалежності, 119 А, підпалила сміття, розвела вогонь, який перекинувся на територію майданчику. Внаслідок виниклої пожежі був пошкоджений автомобіль марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Пежо Партнер» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ., належний позивачу в даній справі автомобіль марки «ЗАЗ Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що знаходились на майданчику (а. с. 21).

За висновком судової автотоварознавчої експертизи від 07 вересня 2019 року № 83, яка була проведена в рамках кримінального провадження, ринкова вартість автомобіля марки «ЗАЗ-Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2011 року випуску з пробігом 24600 км та наявною комплектацією станом на 07.09.2019 року складає 97 937 грн. Вартість відновлювального ремонту механічних пошкоджень передньої частини автомобіля «ЗАЗ-Део Ланос», що були нанесені транспортному засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 12.11.2018 року, не визначалася, оскільки такий відновлювальний ремонт за принципом внеску є економічно недоцільним і може бути прирівняним до ринкової вартості автомобіля станом на 12.11.2018 року, що становить значення 109 751 грн. Вартість відновлювального ремонту пошкоджень від згорання передньої та задньої частини, коліс, а також лівої сторони автомобіля «ЗАЗ-Део Ланос», що були нанесені транспортному засобу внаслідок пожежі, яка трапилася 23.03.2019 року, не визначалася, оскільки такий відновлювальний ремонт за принципом внеску є економічно недоцільним і може бути прирівняним до ринкової вартості автомобіля станом на 07.09.2019 року, що становить значення 97 937 грн (а. с. 6-16).

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення Волинської обласної дирекції ГО НАСК «Оранта» від 07.02.2020 року №0390-56 позивачу було виплачена сума страхового відшкодування за часткове пошкодження його транспортного засобу по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2018 року, в розмірі 15868,73 грн (а. с. 107).

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами визначається обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків, а саме: неправомірність дій (бездіяльності) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою.

У пункті 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно (пункт 27 Порядку).

Таким чином, судом встановлено, що автомобіль позивача був пошкоджений внаслідок пожежі під час його зберігання як речового доказу по кримінальному провадженні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області, а тому саме Головне управління Національної поліції у Волинській області повинно нести відповідальність перед власником автомобіля «ЗАЗ-Део Ланос» - позивачем в даній справі ОСОБА_1 за схоронність та повернення автомобіля у стані та комплектації, в якій він вилучався після дорожньо-транспортної пригоди на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів територіального органу Національної поліції.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу матеріальної шкоди в розмірі 82068,27 грн, врахувавши при цьому, що позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 15868,73 грн.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області - Забожчук Оксани Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді