Провадження № 2/947/1154/20
Київський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Калашнікової О.І.
при секретарі Якубовській О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Ухвалою суду від 11.09.2019 року відкрито провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи.
До суду представник позивача не з`явився, у заяві про уточнення позову виклав вимогу про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 надала заяву, в якій зазначила, що позов Банку не визнає і, посилаючись на положення ст.1281 ЦК України просить до вимог Банку застосувати строки позовної давності.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений, відзив (пояснення) на позов не надав.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
Як стверджує позивач у своїх позові і заявах про уточнення позову, 28.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (нині Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк») і ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір. На підставі зазначеного договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 4300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі, визначеному Умовами та Тарифами банку.
Банк доводить, що в порушення умов договору ОСОБА_3 не повернула у повному обсязі кредитні кошти на момент своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідності до вимог Закону спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_4 , а після його смерті - 3.11.2018 року свідоцтво про право на спадщину отримали 30.05.2019 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст..1281 і 1282 Банк вимагає стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 4938,83 грн. (порядок стягнення: солідарний, частковий, Банк не вказав).
Як убачається з матеріалів справи на виконання умов кредитного договору б/н Банк видав ОСОБА_3 наступні кредитні картки:28.12.2007 року за № НОМЕР_6 і терміном дії до 10/09; 12.02.2010 року № НОМЕР_3 і терміном дії до 12/13; 14.02.2014 року НОМЕР_4 з терміном дії до 10/16; 27.04.2016 року НОМЕР_5 з терміном дії до 04/20; 19.09.2016 року № НОМЕР_2 з терміном дії до 04/20 (а.с.152).
Банк надав до суду три розрахунки боргу померлої ОСОБА_3 , які містять різні суми заборгованості за тілом кредиту. Так, в розрахунку на а.с. 15 зазначено, що заборгованість за тілом кредиту складає 6276,90 грн., в тому числі - прострочена заборгованість - 2642,22 грн.; в розрахунку на а.с.114 (оборот) зазначено, що заборгованість за тілом кредиту складає 3410,27 грн. (в тому числі поточним тілом кредиту); в розрахунку на а.с.234 вказано, що заборгованість за тілом кредиту складає 4299,29 грн.
На сторінках справи 143-150 виписка банку руху грошових коштів ОСОБА_3 за договором б/н, яка містить наступні відомості: дату операції, номер картки, деталі операції, суму у валюті операції, залишок після операції. Як убачається з цієї виписки (а.с.143 оборот) станом на 21.11.2016 року залишок на рахунку складав - 1559,73 грн. Суд також звертає увагу, що згідно з випискою у період з 2016 року по грудень 2019 року банком проводились списання відсотків за користування кредитним лімітом, пені з платіжної картки № НОМЕР_1 , термін дії якої припинився у жовтні 2009 року.
Дослідивши надані позивачем письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов Банку не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Предметом позову в даній справи є стягнення кредитної заборгованості з особи, яка не була стороною кредитного договору, з підстав виникнення такого обов`язку в силу вимог ст. 1282 ЦК України. Таким чином, дослідженню підлягають два питання: перше - щодо обґрунтованості вимог в частині наявності кредитної заборгованості спадкодавця, підстав її виникнення, розрахунку, тощо, та друге питання щодо дотримання кредитором порядку пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбаченого ст. 1281 ЦК України.
Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
До матеріалів справи позивачем надано копію примірника кредитного договору у формі анкети-заяви від 28.12.2007 року, але встановити сторонни договору і умови договору не є можливим, тому як копія виготовлена погано і є такою, що її неможливо прочитати. Як убачається з матеріалів справи на виконання умов кредитного договору б/н Банк видав ОСОБА_3 наступні кредитні картки:28.12.2007 року за № НОМЕР_6 і терміном дії до 10/09; 12.02.2010 року № НОМЕР_3 і терміном дії до 12/13; 14.02.2014 року НОМЕР_4 з терміном дії до 10/16; 27.04.2016 року НОМЕР_5 з терміном дії до 04/20; 19.09.2016 року № НОМЕР_2 з терміном дії до 04/20 (а.с.152).
Разом з тим, Банк надав до суду (а.с. справи 143-150) виписку руху грошових коштів ОСОБА_3 за договором б/н, яка містить наступні відомості: дату операції, номер картки, деталі операції, суму у валюті операції, залишок після операції. Як убачається з цієї виписки (а.с.143 оборот) станом на 21.11.2016 року залишок на рахунку складав - 1559,73 грн. Суд також звертає увагу, що згідно з цією ж випискою у період з 2016 року по грудень 2019 року банком проводились списання відсотків за користування кредитним лімітом, пені з платіжної картки № НОМЕР_1 , термін дії якої припинився у жовтні 2009 року.
З огляду на викладене суд вважає, що Банк не довів належними і допустимими доказами наявність у спадкодавця ОСОБА_3 кредитної заборгованості, підстав її виникнення і суми.
У ст.1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.
Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст.1281 і 1282 ЦК.
Згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК.
Відомості про смерть позичальника ОСОБА_3 . Банк отримав 03.09.2019 року, позов до спадкоємця надав 20.12.2019 року, тому суд вважає, що заява відповідача про застосування строків позовної давності до вимог Банку не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.258,263-265,268 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.