ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 жовтня 2020 року Новотроїцький районний суд
в складі головуючого судді Решетова В. В.
секретар судового засідання - Овсяннікова Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
17.08.2020 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи це тим, що він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , який жодного дня за вказаною адресою не проживав, у добровільному порядку змінити реєстрацію свого місця проживання відповідач не хоче. Просить визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування зазначеним вище будинком.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, суду пояснив, що відповідача ОСОБА_2 зареєстрував у своєму будинку на прохання знайомого, однак він жодного дня не проживав у його будинку, його речей немає. Просив визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування зазначеним вище будинком, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явився, не повідомивши причину своєї неявки, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення судової повістки на сайті судової влади.
Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі.
Допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є сусідами позивача з 1987 року, підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та повідомили, що його речей в будинку не має. Жодного разу не бачили щоб у ОСОБА_1 хтось проживав та їм взагалі невідомо, хто такий ОСОБА_2 ..
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є дружиною позивача та дійсно підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 жодного дня у будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживав.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи покази свідків, доводи позивача в обґрунтування позову, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1994 року ОСОБА_1 є власником житловогобудинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
Відповідно до довідки Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більшешести місяців безповажних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 150 ЖК, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з моменту реєстрації в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з 20.10.2010 року не проживає. Вказані обставини підтверджуються копією домової книги, де зазначено, що відповідач дійсно зареєстрований в вище зазначеному будинку та відповідно до показів свідків жодного дня за вказаною адресою не проживав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач відсутній за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , з 2010 року, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки порушуються права позивача, як власника будинку.
На підставі вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком в АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Новотроїцьким районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Решетов