Житомирський апеляційний суд
Справа №292/757/20 Головуючий у 1-й інст. Гуц О.В.
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.,

Секретаря судового засідання Ковальської Я.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Гуц О.В.

у цивільній справі №292/757/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.10.2004року за актовим записом №27.

Зазначала, що від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя з відповідачем не склалось, сім`я розпалась, вже тривалий час між ними відсутнє почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Фактичні шлюбні відносини припинились, вони не підтримують подружніх стосунків.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 липня 2020 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 23 жовтня 2004року відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області, між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за актовим записом №27, розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про залишення позовної заяви без руху. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що розірвання шлюбу суперечить інтересам сім`ї та малолітніх дітей, які потребують батьківського піклування. Також вказує на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України. Крім того, ніхто із сторін не звертався із клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за актовим записом №27 було зареєстровано шлюб (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 9).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи позов без участі в судовому засіданні обох сторін, не з`ясувавши дійсних обставин справи, не врахувавши тієї обставини, що подружжя має двох малолітніх дітей та, не вживши заходів до примирення сторін, дійшов передчасного висновку про можливість задоволення позову.

За наведених обставин та відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 липня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: