Справа № 212/159/20
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Бесараб О.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллі Вікторовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказана позовна заява.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання, яке призначено на 10 березня 2020 року учасники справи, зокрема позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи, розгляд справи був відкладений на 07 квітня 2020 року.

В судове засідання 07 квітня 2020 року учасники справи не з`явилися. Належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, позивачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 14 травня 2020 року.

14 травня 2020 року в судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, представником позивача було подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Ухвалою суду судове засідання було відкладено до 11 червня 2020 року.

05 червня 2020 року представником було надано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, однак до сьогоднішнього дня своїм процесуальним правом не скористалася з матеріалами справи не ознайомлювалася.

В судове засідання, яке було призначено на 11 червня 2020 року позивачка та її представник не з`явилися, належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання. Від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Просила без неї позов не розглядати.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року за клопотанням позивачки судове засідання було відкладено на 28 липня 2020 року та попереджено позивачку про наслідки повторної неявки в судове засідання відповідно до норм Цивільно процесуального кодексу України.

В судове засідання, яке призначене на 28 липня 2020 року позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання (а.с. 132), від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що у її представника ОСОБА_3 закінчилася дія довіреності 19 червня 2020 року та вона зараз вирішує питання про отримання правової допомоги (а.с.122).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року за клопотанням позивачки судове засідання було відкладено на 07 вересня 2020 року та повторно попереджено позивачку про наслідки повторної неявки в судове засідання (а.с. 126).

В судове засідання, яке призначене на 07 вересня 2020 року позивачка не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці про отримання ним судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, яке доставлено на адресу останньої 29 липня 2020 року (а.с 131) та поштового повідомлення врученого 06 серпня 2020 року (а.с. 137), від позивачки ОСОБА_1 знову надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що у її представника ОСОБА_3 закінчилася дія довіреності 19 червня 2020 року та вона ще вирішує питання про отримання правової допомоги (а.с.149).

31.07.2020р. представниця відповідача ТОВ "ФК "ГЕЛІОС" М.Ю. Свинар надала суду клопотання, в якому просила у зв`язку із систематичною неявкою позивача та його представника у судові засідання залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ст. 257 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, його представник, не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у січні 2020 року, позивачка та її представник не з`являються у судові засідання п`ятий раз, не надавши докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Суд вбачає, що будучи сповіщеною про час та місце слухання справи, позивачка та її представник надає суду заяви про перенесення судових засідань, при цьому не зазначаючи поважності на то причин та не надаючи відповідних доказів.

Між тим, позивачка ОСОБА_1 , надіславши на електрону адресу суду 27 липня 2020 року заяву про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги мало достатньо часу для її отримання. Так само і 07 вересня 2020 року надано ідентичне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги. Посилання в клопотанні на поважність причини відсутності при розгляді справи з цієї причини суд вважає неспроможними, оскільки судом було надано достатньо часу позивачці для вирішення питання представництва, до того такі причини повторної неявки позивача не мають для суду правового значення.

Крім того, позивач, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без її участі, відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності не подала (навпаки наполягала на участі у розгляді справи), а лише надсилає клопотання про відкладення розгляду справи, чим, на думку суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог протягом розумного строку. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення ЄСПЛ у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» від 07 липня 1989 року).

При цьому суд також враховує, що сторона відповідача також несе тягар виконання своїх обов`язків шляхом явки в судові засідання у зв`язку з пред`явленням позивачем позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача, якій було відомо про наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 р., згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Згідно ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивачка та її представник неодноразово не з`являються у судове засідання та від позивачки не надходила заява про розгляд справи за її відсутністю, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллі Вікторовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання договору недійсним підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Разом з тим особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 353-354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Луньо Іллі Вікторовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання договору недійсним - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала суду складена та підписана 07 вересня 2020 року.

Суддя І. Б. Чайкін