Провадження № 2-з/638/310/20
У Х В А Л А

28 вересня 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №638/10158/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Обслуговуючий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Ковчег», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить здійснити забезпечення даного позову , шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна нежитлових приміщень підвалу (цокольного) поверху №1-7 літ. «А-9-10», загальною площею 253,2 кв. м. розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України) до ухвалення остаточного рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПКУкраїни заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши матеріали справи, зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1)найменуваннясуду,доякогоподаєтьсязаява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3)предмет позову та обґрунтування необхідності забезпеченн япозову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заявник вказує у своїй заяві, що право власності ФОП ОСОБА_4 було скасовано рішенням апеляційної інстанції від 15.12.2017. Заявник зазначає, що після скасування права власності ФОП ОСОБА_4 припинила свою підприємницьку діяльність, відчужила нежитлові приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_1 . Більше того, вказане майно на сьогодні повинно перебувати у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного будинку за період з 2007-2019 р.р.

Потенційна можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення позивачем не доведена, відсутність відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому заявницею не надано жодних доказів в обґрунтування викладеного у заяві про забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів заявника про те, що виконання рішення, яке полягає у поділі майна, що перебуває у спільній сумісній власності у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявниці, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №638/10158/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України,

постановив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №638/10158/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Обслуговуючий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Ковчег», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним- відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.М. Цвіра