Справа № 2-1166/2008
Провадження по справі № 4-с/305/5/20
УХВАЛА

13.10.2020 року. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В. Е. , ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), державного виконавця Тракслер М.М, про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про накладення тимчасових обмежень

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в порядку статті 447 Цивільного процесуального кодексу України звернувся в суд із позовною заявою до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), державного виконавця Тракслер М.М, про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про накладення тимчасових обмежень. Як вбачається з тексту поданої заяви основною вимогою ОСОБА_1 є визнання неправомірними дій державного виконавця Тракслер М.М., які виразилися у винесенні виконавцем постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, та стягнення виконавчого збору. Як наслідок ОСОБА_1 просить ці постанови державного виконавця скасувати.

Згідно зі ст.74 Закону України Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Норми Цивільного процесуального кодексу України визначають чіткий порядок оскарження дій державного виконавця під час виконання судового рішення.

Так, статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні.

Під час вивчення даної заяви виявлено обставини, які свідчать про недодержання заявником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення її без руху.

Так, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в статті 74 Закону України про виконавче провадження, зокрема:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Згідно зі статтями ст.447-449 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник.

Зазначені вимоги закону ОСОБА_1 не виконано, зокрема ним подано позовну заяву, а не скаргу, не вказано хто є заявником у даній скарзі та заінтересованими особами.

Пленум ВСУ у частині 3 Постанови від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (далі Постанова) роз`яснив, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та Закону України Про виконавче провадження. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Отже, відповідно до ст.185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 175-177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), державного виконавця Тракслер М.М, про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про накладення тимчасових обмежень - залишити без руху, надавши заявнику для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали суду, у встановлений ч.2 ст. 185 ЦПК України строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Е. Ємчук