ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 648/911/19 Головуючий у І інстанції Рибас А.В.
Номер провадження 22-ц/819/295/20 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Вейтас І.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області, ухваленого 02 вересня 2019 року під головуванням судді Рибас А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Богуслав-Земля» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,23 Га на території Радянської селищної ради Білозерського району Херсонської області з кадастровим номером :08:003:0002 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2019 року після смерті його батька ОСОБА_2 , вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача за договором оренди № 2 від 01 грудня 2012 року, зареєстрованим 27 грудня 2012 року у Відділі Держкомзему у Білозерському районі Херсонської області із записом у Державному реєстрі земель від 27 грудня 2012 року за № 02452. Зазначає, що не погоджується із більшістю істотних умов вказаного договору, посилається на те, що його батько ОСОБА_2 не підписував договір, не висловлював вільного волевиявлення на його укладення, в його графі «Прикінцеві положення» міститься прізвище, ім`я та по-батькові зовсім іншої особи дочки померлого ОСОБА_2 ОСОБА_2 , яка не була уповноважена на підписання чи представництво інтересів орендодавця, її прізвище та ініціали містяться в графі «Орендодавець», акт приймання-передачі земельної ділянки та акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі також підписані не його батьком, а ОСОБА_2 , за таких обставин вважає вказаний договір оренди земельної ділянки недійсним, так як даний правочин суперечить вимогам цивільного законодавства та порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, у позові просив визнати недійсним вказаний договір.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку із необґрунтованістю його вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов з підстав, що у ньому зазначені.

В обґрунтування скарги покликався на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини щодо строку та порядку виконання спірного договору оренди землі та встановлено лише факт сплати орендної плати без встановлення особи, яка її отримувала, договір укладено без присутності ОСОБА_2 , він не був ознайомлений із його умовами.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи учасники справи свої процесуальні позиції підтримали.

Ухвалою апеляційного суду від 12 грудня 2019 року провадження у справі було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), ухвалою від 18 серпня 2020 року провадження у справі відновлено.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що спадкодавець позивача ОСОБА_2 виступав власником земельної ділянки площею 6,2300 Га на території Радянської сільської ради, 01 грудня 2012 року було оформлено договір оренди землі № 2, де сторонами вказано ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Богуслав-Земля», проте підписав цей договір зі сторони орендодавця не власник цієї земельної ділянки ОСОБА_2 , а інша особа ОСОБА_2 , договір зареєстрований 27 грудня 2012 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 січня 2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів, за ч. ч. 1, 4 ст. 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, у двосторонньому правочині має бути погоджена дія двох сторін, відповідно до ч. 3 ст. 202 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції станом на 01 грудня 2012 року договір оренди землі укладається в письмовій формі, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, за ч. 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Оскільки вказаний у позові договір не було підписано орендодавцем, він не є укладеним або таким, що відбувся, отже наведені в ньому умови не набули характеру обов`язкових для вказаних у договорі осіб, апріорі не можна визнати недійсним договір, який укладено не було.

За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, з обранням належного способу захисту.

У даній справі позивач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору оренди з посиланням на те, що цей договір його спадкодавець не підписував, умови їх не погоджував, тож відповідач безпідставно відмовляє у поверненні використовуваної земельної ділянки позивачу як її власнику, посилаючись на умови договору, який не був підписаний орендодавцем.

У даному випадку належним способом відновлення вказаного у позові порушеного права можливе не шляхом подання окремого позову про недійсність вказаного правочину, а усунення перешкод у користуванні належним йому майном шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок із доведенням факту відсутності відповідних договірних правовідносин, такий позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення права законного володільця відповідної земельної ділянки, тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неправильного способу захисту, а не з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Приведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою палатою Верховного суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.

За приведених обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити з іншої, вище зазначеної підстави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з іншої підстави, у зв`язку із обранням неправильного способу захисту.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 08 вересня 2020 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас