Ухвала

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 755/4757/16

провадження № 61-11564ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко Ольга Миколаївна, на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Кристина Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкіна Світлана Андріївна, про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсними договір дарування та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Дніпровський районний суд м. Києва рішенням від 29 січня 2020 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 10 червня 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 14 травня 2015 року № 831, посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник К. В. В іншій частині позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко О. М., подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, тобто в межах строків, встановлених пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року № 731-ІХ.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати її копії відповідно до кількості учасників справи, і встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 751 та 760, заявник отримав вказану ухвалу 18 серпня 2020 року.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко О. М., подано засобами поштового зв`язку виправлену касаційну скаргу, з якої вбачається, що як на підставу касаційного оскарження заявник зазначає, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд є порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме - ненадання судом належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що відповідає пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Зі змісту мотивувальної частини касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко О. М., не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням, оскільки апеляційний суд не дослідив докази у справі, а саме - не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін. Вказана умова не вмотивована в повній мірі відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, а саме: заявник не посилається як на підставу касаційного оскарження на пункти 1, 2, 3 частини другої статі 389 ЦПК України та не наводить відповідного обґрунтування цих підстав.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко О. М., не виконала вимоги вказаної норми процесуального закону у повному обсязі, зазначивши лише те, що суд не дослідив належним чином докази у справі, при цьому чітко не вказавши та не обґрунтувавши підстави касаційного оскарження, передбаченні пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 393 ЦПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Отже, у відведений судом строк та станом на 21 вересня 2020 року вимоги ухвали заявником не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуті, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Діхтяренко Ольга Миколаївна, на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Кристина Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкіна Світлана Андріївна, про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев