Справа № 367/3486/19
Провадження №2/367/1916/2020
27 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І
за участі секретаря Герус Н
представника позивача Кожушко Т.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_2 ,3-я особа ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.09.2006 р. перебували у шлюбі, який був зареєстрований Ірпінським міським управлінням юстиції в Київській області, актовий запис № 341. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від

29.03.2017 р. шлюб було розірвано. Згідно виконавчого листа ОСОБА_2 визначені аліменти на утримання малолітньої доньки, які він не сплачує, відповідно до довідки-розрахунку, яка видана Каховським МР ВДВС ГТУЮ у Херсонській області № 13.12-31/13685 від 14.09.2017 р. заборгованість складала 4000,51 кой.

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_5 залишилась проживати разом з матір`ю в с. Коробки, Каховського району Херсонської області, а пізніше переїхали на проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після розлучення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбувались конфліктні ситуації на очах малолітньої доньки. ОСОБА_3 зверталась до селищної ради, поліції, навчального закладу за допомогою, оскільки батько дитини забрав малолітню ОСОБА_5 на весняні канікули 2017 р. та відмовився повертати дитину матері, що в результаті негативно вплинуло на психоемоційний стан дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати дитини, ОСОБА_3 , померла .Малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилась проживати у рідного брата, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в АДРЕСА_2 .

09.10.2018 р. спеціалістами ювенальної превенцїї Ірпінського відділу поліції було складено акт про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування та її доставку до закладу охорони здоров`я.

Наказом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради № 287 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поставлена на облік дітей, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків та наказом служби, дитина влаштована в сім`ю родичів/знайомих.

За час перебування малолітньої ОСОБА_5 на обліку, службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради надсилались листи ОСОБА_2 щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки, на які останній не реагував. Службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради 15.02.2019 р. з метою соціально-правового захисту дитини був направлений запит до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, яка надали на нашу адресу відповідь, про те, що ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення його батьківських прав, та хоче займатись вихованням дитини. Окрім цього служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради рекомендувала батьку звернутись до служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, де фактично проживає дитина, але ОСОБА_2 проігнорував дану рекомендацію. Після чого ОСОБА_2 був направлений рекомендаційний лист з проханням негайно з`явитись до служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради з метою вирішення питання подальшої долі доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в разі неявки, буде порушуватись питання про позбавлення батьківських прав. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення відправлення Укрпошти, ОСОБА_2 отримав листа, але жодних дій не вчинив.

Фактично ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Малолітня ОСОБА_5 відвідувала психолога, який надав висновок психологічного обстеження відповідно до якого стало відомо про те, що з боку батька, ОСОБА_2 , відбувалося психологічне насильство в родині, жорстокість та образи. У дівчинки низька самооцінка, відчувається подавлена агресія. Зі слів ОСОБА_5 , відносини з рідним батьком підтримувати не збирається, та прийняла остаточне рішення відмовитись від відносин із батьком.

Відповідно до характеристик наданих навчальним закладом (Ірпінська ЗОШ №3) де навчається ОСОБА_5 , вихованням, навчанням та утриманням дівчинки займається брат, тітка та бабуся.

Питання щодо доцільності чи не доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 05.04.2019 року. На засіданні комісії була присутня дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її брат, ОСОБА_1 , який з моменту смерті матері займається вихованням та утриманням сестри. Батько, ОСОБА_2 , на засідання комісії не з`явився, за номером телефону не відповідає.

Члени комісії заслухали малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначила, що не бажає спілкуватись та проживати разом з батьком, оскільки пам`ятає його з негативного боку. За час проживання з ОСОБА_2 , останній неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював фізичне насильство до членів родини та безпосередньо до самої ОСОБА_5 . Окрім цього, був випадок коли батько забрав її до себе на весняні канікули у 2017 році, та відмовився повертати матері. Дана подія негативно вплинула на психологічний стан дитини.

Брат ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , зазначив, що батько дитини, ОСОБА_2 , долею доньки не цікавиться, матеріально не забезпечує, не спілкується з ОСОБА_5 , не вітає її з днем народження.

Розглянувши подані документи, діючи в інтересах дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, комісія рекомендувала надати висновок гро доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі '/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати дитина з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Іртиської міської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для влаштування її подальшої долі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України ,заяву про розгляд справи до суду не подав,також не подав відзив на позовну заяву,у зв`язку з чим суд відповідно до ст.. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

3-я особа по справі ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,заслухавши покази свідка, заслухавши думку неповнолітньої дитини,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.09.2006 р. перебували у шлюбі, який був зареєстрований Ірпінським міським управлінням юстиції в Київській області, актовий запис № 341. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від

29.03.2017 р. шлюб було розірвано.

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_5 залишилась проживати разом з матір`ю в с. Коробки, Каховського району Херсонської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р мати дитини ОСОБА_3 померла(а.с.8).

Також,у судовому засіданні встановлено,що 09.10.2018 р. спеціалістами ювенальної превенції Ірпінського відділу поліції було складено акт про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування та її доставку до закладу охорони здоров`я.

Наказом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради № 287 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поставлена на облік дітей, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків та наказом служби, дитина влаштована в сім`ю брата ОСОБА_1 та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.ст. 150,180 Сімейного кодексу України батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя в суспільстві.

Відповідно до ст.. 164 СК України « Мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,якщо він,вона ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини,жорстоко поводяться із дитиною ".

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. А в силу ст. 9 Конституції України Конвенція та Протоколи до неї є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Європейський Суд постійно повторює у своїх рішеннях, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., справу "Ньяоре проти Франції". N 40031/98, п. 59, ЕСНК 2000-ІХ) .

Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Як вбачається, для кваліфікації діяння в якості ухилення від виконання батьківських обов`язків, наявним має бути вольовий аспект діяння у особи, яка не виконує батьківські обов`язки, що зокрема може виражатись у стійкому небажанні виконувати свої обов`язки, умисному невиконання обов`язків, невиконанні, як усвідомленій дії (бездіяльності) щодо здійснення своїх батьківських обов`язків.

Узагальнення від 11.12.2008 року Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» визначило: «Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.». Також, в Узагальнення судової практики, проблемні питання застосування норм сімейного права та процесуального законодавства при розгляді спорів, що випливають із правовідносин батьків і дітей (позбавлення батьківських прав) висловлено наступну правову позицію : «Узагальнення судової практики також показало, що суди нерідко відмовляли в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав. При цьому судами приймаючи до уваги різні обставини, наявність яких виключає можливість позбавлення батьківських прав. Так, суди враховували, що на час розгляду справи відповідач хворів, мав істотні обставини невиконання обов`язків або, навпаки, встав на шлях виправлення, виказав бажання приймати участь в вихованні дитини».

За роз`ясненнями, викладеними у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У судовому засіданні встановлено,що неповнолітня ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2017р проживала у сім`ї свого батька ОСОБА_2 у м.Миколаєві.У березні-квітні 2017р мати дитини ОСОБА_3 звернулася до сільської ради с.Коробки з проханням повернути дитину у сім`ю матері,але ОСОБА_7 повертати дитину не хотів.У послідуючому дитина була повернута у сім`ю ОСОБА_3 ,яка після 29.01.2018р з дитиною вибула із села без зняття із реєстрації.Наведені обставини справи підтверджуються листом Коробківської сільської ради (а.с.16).Неповнолітня ОСОБА_5 у судовому засіданні також пояснила,що вона проживала у сім`ї свого батька,де їй було не дуже добре жити і вона попросилась додому .Із батьком вона не спілкується десь пів року.Дані обставини також вбачаються із листа Коробківської загальноосвітньої школи.(а.с.24).

Також,у матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_2 ,які останній надавав начальнику служби у справах дітей адміністрації Корабельного району,з яких вбачається,що ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення його батьківських прав.Після смерті дружини він декілька раз приїздив у м.Ірпінь щоб побачити дитину та забрати її до себе,однак родичі йому чинять перешкоди.Він неодноразово звертався до правоохоронних органів.Дитину від нього переховують і він не має змоги спілкуватись із дитиною.Також зазначив,що він має всі умови для проживання дитини із ним (а.с. 22).

При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_8 про те,що відповідачу не чинились перешкоди у спілкуванні із дитиною та що сотанній не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, осткільки даний свідок є бабусею ОСОБА_5 ,зацікавлена у наслідках розгляду справи і із письмових пояснень відповідача вбачається,що перешкоди у спілкуванні із дитиною йому чиняться саме родичами його померлої дружини.

Враховуючи викладені обставини,а також враховуючи,що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу,а також враховуючи,що відповідач має бажання приймати участь у вихованні доньки ОСОБА_5 ,про що зазначив у своїх поясненнях,суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 такими ,що не підлягають до задоволення,у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки та про передачу дитини органу опіки та піклування для влаштування її подальшої долі..

Позивач також просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.Дані позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні встановлено,що рішенням Каховського міськрайонного суду із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку,на виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист,який перебуває на виконанні у Каховському ВДВС .Відповідно до довідки-розрахунку, яка видана Каховським МР ВДВС ГТУЮ у Херсонській області № 13.12-31/13685 від 14.09.2017 р. заборгованість по аліментам складає 4000,51 коп.(а.с.32-33).

Враховуючи викладені обставини,поскільки із відповідача уже стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 .

На підставі ст..155, 164-167,170,180,182 СК України,керуючись ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради у позові відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня оголошення даного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 06.09.2020р.

Суддя: С.І. Оладько