Справа № 342/10/20
Провадження № 2/342/230/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

з участю

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача, в якому просять усунути їм перешкоди у користуванні належним їм на праві приватної спільної часткової власності житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2005, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6646921 від 02.03.2005 позивачі по справі є власниками по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , який є приватною спільною частковою власністю позивачів. Відповідач ОСОБА_2 являється колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1 та колишнім зятем позивачки ОСОБА_3 . Шлюб між відповідачем та позивачкою було укладено 22.02.1992 у Серафинецькій сільській раді, актовий запис № 1. Після реєстрації вказаного шлюбу відповідача було зареєстровано в АДРЕСА_1 . Згідно рішення Городенківського районного суду від 21.09.2018 по справі № 342/448/18 шлюб між відповідачем та позивачкою ОСОБА_1 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 01.11.2018. Ще до розірвання шлюбу відповідач перейшов проживати до своїх батьків в с. Серафинці Городенківського району, де й проживає. Позивачі неодноразово наполягали та попереджували відповідача про добровільне зняття з реєстраційного обліку з їхнього житлового будинку, однак, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з належного позивачам житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідач відмовляється. В даний час у позивачів виникла потреба в призначенні субсидії. На призначення належного розміру субсидії впливає те, що проживання відповідача зареєстроване в їх будинку. Позивачі є законними власниками житлового будинку і якихось домовленостей з відповідачем на право користування їхнім житловим будинком у них не було. Так як у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку із житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідач відмовляється, позивачі змушені звернутися з позовною заявою до суду.

В судовому засіданні 30.06.2020 позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав та просить задовольнити. Ствердила, що її колишній чоловік ОСОБА_4 з 2018 року в належному їй та її мамі ОСОБА_3 житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає. В судове засідання 14.09.2020 ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про продовження розгляду справи у її відсутності. Підтримує покази дані нею в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судові засіданні не з`явилася. Через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із сімейними обставинами та похилим віком вона не зможе брати участь у розгляді даної справи в суді. Заявлені нею позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 30.06.2020 заперечив щодо задоволення даного позову. Ствердив, що не згідний з даним позовом тому, що він там прожив 30 років та здійснював добудову літньої кухні та ремонт в кімнатах, тому має мати свій куток. Наголосив, що до суду із позовною заявою про поділ майна не звертався. Також повідомив, що протягом двох останніх років живе у свого «колєги». В судове засідання 14.09.2020 відповідач не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 14.09.2020 всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку, відповідача, допитавши свідків в судовому засіданні 30.06.2020, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 02.03.2005 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради на підставі рішення № 38 від 31.08.2004 доводиться, що будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить: 1/2 - ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_1 .

Копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації № 6646921 від 02.03.2005 , реєстраційний номер 10065063 стверджується, що в Коломийському МБТІ в книзі № 3 під номером 858 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності по 1/2 на будинок по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності /38/31.08.2004/ виконавчий комітет Серафинецької сільської ради/ 02.03.2005.

Копією рішення виконавчого комітету Серафинецької сільської ради Івано-Франківської області № 38 від 31.08.2004 підтверджується, що виконком сільської ради розглянувши заяву ОСОБА_3 вирішив внести зміни в рішення сільвиконкому № 42 від 15.09.1987 р і викласти в такій редакції: оформити спільну часткову власність у будинковолодінні в колишньому колгоспному дворі ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. код. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , 1974 року народження, інд. код. НОМЕР_2 в рівних частинах.

Довідкою № 292, виданою 11.09.20 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що в будинку в АДРЕСА_1 з 1985 по 1991 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З довідки № 293, виданої 11.09.2020 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований в будинку в АДРЕСА_1 в лютому 1992 року.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2018 по справі № 342/448/18 (провадження 2/342/418/2020) розірвано шлюб між гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22 лютого 1992 року у Серафинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище " ОСОБА_9 ". Рішення набрало законної сили 01.11.2018.

Довідкою № 1, виданою виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради 02.01.2020 підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 і сім`я її складається з : колишнього чоловіка ОСОБА_2 , 1968 р.н., сина ОСОБА_10 , 1992 р.н., та сина ОСОБА_11 , 1996 р.н.

Актами про обстеження умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 29.05.2020 та від 24.06.2020 складених комісією сільської ради за участю сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стверджується, що в ході обстеження будинку по АДРЕСА_1 на факт проживання гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виявлено, що гр. ОСОБА_2 , 1968 р.н., за даною адресою зареєстрований, але з 2018 року не проживає, про що підтверджують сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , співжитель позивачки ОСОБА_3 , ствердив, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає в житловому будинку, що належить позивачам, по АДРЕСА_1 . Останній раз бачив відповідача в будинку по АДРЕСА_1 у вересні 2019 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , дочка позивачки ОСОБА_3 та рідна сестра ОСОБА_1 ствердила, що позивачка ОСОБА_16 проживає по АДРЕСА_1 разом із молодшим сином. У позивачів була дома два тижні тому, відповідач ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 не живе десь 2 роки, він живе у знайомих.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачами не укладав. Судом встановлено, що він не проживає в будинку позивачів біля двох років, хоча зареєстрований в ньому.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивачів, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачам належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перешкоди у користуванні належним їм на праві приватної спільної часткової власності житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_3 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.