ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5146/20 Справа № 201/5489/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Меліор Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа Публічне акціонерне товариство "Меліор Банк" про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат

за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Меліор Банк"

на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» (ідентифікаційний код 21708016) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 616700 гривень, який сплачено платіжним дорученням № 1973 від 01 червня 2018 року. (том 5 а.с.50-52).

Не погодившись із додатковим рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Меліор Банк", звернувся із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_13 про ухвалення додаткового рішення (том 5 а.с.81-83).

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалі справи, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат.

Під час судового засідання від позивача надійшло клопотання про закриття провадження в справі через не можливість розгляду справи в межах цивільного судочинства, оскільки наявний господарський спір, про що свідчить і судова практика.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року провадження по справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Меліор Банк» про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат - закрито (том 5 а.с.50-52).

21 грудня 2019 року від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_13 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі (том 5 а.с.45-47).

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» (ідентифікаційний код 21708016) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 616700 гривень, який сплачено платіжним дорученням № 1973 від 01 червня 2018 року.

Також даним рішенням суд 1 інстанції встановив, що позивач пропустив строк позовної давності за вказаний період, але останній ні в позовній заяві ні у окремому клопотанні до суду не ставить питання про визнання причин пропуску цього строку чи поновлення цього строку, що в свою чергу позбавляє суд вирішити вказане питання про його поновлення (том 5 а.с.50-52).

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Так, згідно ч. З ст. 258 ЦГЖ України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення з певного кола питань, що не були вирішені в рішенні по суті справи.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 та ч. 2 ст. 258 ЦПК України питання закриття провадження у справі та розподілу між сторонами судових витрат за наслідком закриття провадження вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не мав права ухвалювати додаткове рішення після закриття провадження у справі, а питання розподілу між сторонами судових витрат та/або повернення судового збору мало вирішуватись відповідними ухвалами суду.

Також матеріали справи не встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Меліор Банк" уповноважував представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_13 звертатись до суду від свого імені із заявою про повернення позивачу судового збору. Тобто особа, яка сплатила судовий збір і якій він у певних випадках може бути повернутий з відповідною заявою до суду не зверталася, відповідно й питання щодо повернення судового збору не повинно було вирішуватися.

Крім того, постановивши незаконне додаткове рішення, суд 1 інстанції вийшов за межі тих питань, які можуть вирішуватись додатковим рішенням.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення може ухвалюватись виключно з наступних питань: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, але щодо якої не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Натомість, суд першої інстанції, вирішуючи питання про повернення позивачу судового збору, додатково встановив обставину щодо обізнаності позивача із порушенням його права з певної дати і факт звернення позивача до суду із порушенням строку позовної давності. При цьому, питання строків позовної давності ніяк не впливало на вирішення питання повернення судового збору.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України, суд не має права за допомогою додаткового рішення про розподіл судових витрат встановлювати обставини, які не були предметом дослідження та встановлення у рішенні суду по суті спору.

Отже, суд 1 інстанції безпідставного встановив даний факт, оскільки справа по суті не розглядалася, матеріали справи не досліджувались і жодних обставин щодо строку позовної давності встановлено не було.

На підставі викладено колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року підлягає скасуванню, з відмовою у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_13 про ухвалення додаткового рішення, з вище наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Меліор Банк" - задовольнити.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_13 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Меліор Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Меліор Банк» про відшкодування шкоди і стягнення судових витрат - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначенні чинним законодавством.

Судді: