Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1735/20

Номер провадження: 2-з/511/13/20

"01" жовтня 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж. В. , дослідивши матеріали справи, додані до заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на автомобіль, що придбаний під час перебування у шлюбі,

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦК України про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на автомобіль, що придбаний за час перебування у шлюбі, в якій просить вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову в суд шляхом накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1999 року випуску д/н НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Дана заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 має намір пред`явити до суду вищевказаний позов, однак просить до пред`явлення позову забезпечити його шляхом накладення арешту на автомобіль , який буде предметом вказаного позову і який придбаний за час перебування в шлюбі, однак за особисті кошти ОСОБА_1 зароблені нею з зайняття господарською діяльністю. Автомобіль був зареєстрований за чоловіком - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому заявник, її представник та інші заінтересовані особи про час та місце розгляду заяви не повідомлялись.

Суд, ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї доказів, проаналізувавши пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, який сторона має намір подати в майбутньому і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору- якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Так ОСОБА_1 має намір подати позов до суду, відповідачем по якому вказує буде заявлений її чоловік - ОСОБА_2 щодо придбаного в період шлюбу транспортного засобу.

Спірний транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1999 року випуску д/н НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів.

Оскільки спірне майно зареєстроване за майбутнім відповідачем по справі, то вочевидь, що ОСОБА_2 може до вирішення спору у суді розпорядитися цим транспортним засобом, а тому у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Тому суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, знаходить заяву про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Керуючись ст.ст. 149,150, п.1 ч.1 ст.152, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником Токовенко Олексієм Володимировичем про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на автомобіль, що придбаний під час перебування у шлюбі, до подачі позову до суду. - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль - VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1999 року випуску д/н НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Ж. В. Теренчук