Справа № 185/9511/16-ц
Провадження № 2/185/22/20
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представника позивача за позовом та

представника відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідача та представника третіх осіб

ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за позовом та

позивача, представника позивачів

ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за зустрічним позовом: ОСОБА_3 ,

представника відповідача та третіх осіб за позовом

та представника позивачів за зустрічним позовом: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акту на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акту на земельну ділянку.

У судовому засіданні відповідачем та представником третіх осіб за позовом, позивачем та представником позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , а також представником ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 - адвокатом Савченком С.А. надано заяву про відвід головуючому судді Бондаренко В.М. з тих підстав, що суддя Бондаренко В.М. не може брати участь в розгляді справи відповідно до ст. 36 ЦПК України, так як головуючим суддею при розгляді цивільної справи вчиняється тиск на ОСОБА_3 , на даний час існує недовіра до суду та упереджене ставлення судді до ОСОБА_3 , що є підставою для відводу згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Представник позивача за позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Меркулова Т.П. при вирішенні заяви про відвід покладалася на розсуд суду.

Представник відповідача за зустрічним позовом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача за зустрічним позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки.

Третя особа за зустрічним позовом: державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, суд приходить до наступного.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (абзац другий частини третьої статті 40 ЦПК).

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України підставою для відводу є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у п. 1-4 ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

У відповідності до ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи, на які заявники посилаються у своїй заяві про відвід не знайшли свого підтвердження, будь яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи необ`єктивності, заявниками не зазначено, а тому заява є необґрунтованою і не підлягає задоволенню на зазначених у заяві підставах.

Проте, суд вважає, що заява про відвід підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Заява про відвід судді підлягає задоволенню з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Судом приймається до уваги, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3)публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Крім того, у ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, в першу чергу, - виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, з огляду на практику ЄСПЛ, суд приходить до висновку, що незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на однозначну та принципову позицію заявників, з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню.

У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу (ч. 1 ст. 41 ЦПК України). Отже, справу необхідно передати до канцелярії суду для визначення іншого судді.

Керуючись ст. ст. 36-40, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача та представника третіх осіб за позовом, позивача та представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , а також представника ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 - адвоката Савченка С.А. про відвід головуючого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акту на земельну ділянку - задовольнити.

Цивільну справу № 185/9511/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акту на земельну ділянку - передати до канцелярії Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для повторного розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Бондаренко