З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" жовтня 2020 р. Справа № 608/1311/20
Номер провадження2/608/464/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові, в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії. В позовній заяві вказала, що відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області по справі № 608/1525/19 від 19.09.2019 року є власником земельної ділянки площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР № 0336570, виданим на підставі рішення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області №57 від 16 лютого 1997 року, яку успадкувала після смерті тітки ОСОБА_2 09 березня 1999 року. Позивачка неодноразово зверталася до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на території якої знаходиться успадкована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для її передачі у власність згідно норм земельного законодавства і надання дозволу проектній організації на встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі). Однак, сільська рада своїм листом за № 216/03-05 від 04.12.2019 року відмовила у вирішенні спірного питання, мотивуючи тим, що дана земельна ділянка успадкована раніше іншою особою. Просить визнати протиправною бездіяльність Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області щодо розгляду її заяви про передачу у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов`язати Білобожницьку сільську раду Чортківського району Тернопільської області на черговій сесії ради розглянути у відповідності з вимогами чинного законодавства заяву ОСОБА_1 від 18 червня 2020 року про передачу земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області у справі №608/1525/19 від 19.09.2019 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Волинець С.А. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Волинець С. А. подав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Відповідач представник Білобожницької сільської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відзиву на позов, у встановлений судом строк, не подав.
Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та в письмовому провадженні, без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 608/1525/19 від 19.09.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Чортківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за законом, за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР № 0336570, виданим на підставі рішення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області №57 від 16 лютого 1997 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 22.10.2019 року.
04.11.2019 року на підставі судового рішення позивач подала заяву органу місцевого самоврядування про передачу у власність позивачу земельної ділянки площею 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір якої у фізичних гектарах визначено проектом землеустрою на землях колишнього ААГ ім. Л.Українки на території Білобожницької сільської ради, та надання дозволу проектній організації встановити межі земельної ділянки на місцевості (в натурі).
Своїм листом №216/03-05 від 04.12.2019 року відповідач повідомив позивачу та роз`яснив про неможливість передачі у власність згаданої земельної ділянки, оскільки, вона успадкована раніше іншою особою.
Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , 4 листопада 1950 р. (ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
В силу ст.13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).
Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст.328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Конституцією України передбачено: усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст.40); органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ст.144).
Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб (ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Конституцією України (ст.19) також встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується - це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України (ст.13, ст.14).
Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (надалі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах, функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч.1 ст.10).
Згідно п.34 ст. 26, ст. 59 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч.10 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.
У постанові від 18.07.2018 року у справі №815/2082/17 Верховний Суд наводить практику Європейського суду з прав людини, у рішенні якого у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому суд зазначає, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з укладенням договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього, а також їхньої державної реєстрації (зокрема, в частині розміру орендної плати та строку дії вказаних договорів).
Отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року №336/2177/17.
Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 81, 118, 125, 131 Земельного кодексу України, ст. ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 265, 280-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Білобожницьку сільську раду Чортківського району Тернопільської області на черговій сесії ради розглянути у відповідності з вимогами чинного законодавства заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РН ОКПП НОМЕР_1 ) від 18 червня 2020 року про передачу земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області у справі №608/1525/19 від 19.09.2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1311/20
Заочне рішення набирає законної сили « » 2020 р.
Суддя: Н. З. Коломієць
Копію рішення видано « » року