БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-з/356/8/20
Справа № 356/339/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Баранько А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Кругляківської М.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Березанська міська рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Березанська міська рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

05.10.2020 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі, обґрунтована тим, що предметом даного спору є спір щодо незаконності використання ОСОБА_3 належної позивачу земельної ділянки площею 3,31 га з цільовим призначенням для організації селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Березанської міської ради Київської області. Як вказує позивач, протягом останніх 5 років він передавав спірну земельну ділянку в користування відповідачу. В цьому році, завчасно повідомивши останнього про повернення в своє володіння земельної ділянки, позивач наприкінці березня 2020 посіяв на вказаній ділянці яру пшеницю. Невдовзі, виявивши це, відповідач переорав поле та засіяв його кукурудзою. Відтак, оскільки на даний час земельна ділянка позивачу не повернута, просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії зі збирання врожаю, вирощеного на належній ОСОБА_1 спірній земельній ділянці.

Позивач та його представник в судовому засіданні раніше подану заяву про забезпечення позову підтримали у повному обсязі з підстав, в ній наведених, просили задовольнити.

Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.35).

На підставі ч. 1,3 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без участі відповідача.

Заслухавши думку позивача та його представника, представника третьої особи, розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Так, у відповідності до правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відтак, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, окрім іншого полягає у наявності зв`язку між конкретним видом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи вказане, проаналізувавши матеріали заяви в їх сукупності, беручи до уваги призначення заходів забезпечення позову як правового інституту, суд приходить до висновку, що заявником при зверненні до суду жодним чином не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які останній просить у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, заявник не надав жодних доказів на підтвердження наміру несумлінного відповідача вчинити будь - які дії на спірній земельній ділянці, в зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Доводи заявника про наявність між сторонами спору з приводу права користування земельною ділянкою самі по собі без належного доказового підґрунтя не є достатніми для обгрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене вище, зміст спірних правовідносин, суд приходть до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Березанська міська рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо, апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко