Справа № 643/8139/19
Провадження № 2-о/643/29/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2020року Московський районний суд у м. Харкові у складі: головуючого - судді Майстренко О.М. , при секретарі Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту сумісного проживання, суд, -

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини постійно проживав сумісно з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона , ОСОБА_1 , 24.03.1989 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в м. Харкові, відповідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого 24.03.1989 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис № 755 .Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .Заявник з чоловіком були військовослужбовцями та усе життя прожили разом. З березня 2001 року заявник , як військовослужбовець, була переведена до військової частини НОМЕР_2 до м. Харкова та вся родина переїхала до м. Харкова.

Разом з чоловіком 12.03.2001 року заявник придбала трьох кімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_2 по Ѕ частині кожному, відповідно договору купівлі продажу від 12.03.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНК Бэседою Т.Д., зареєстровано в реєстрі № 1-836.Заявник та її чоловік , як співвласники квартири також вказані в технічному паспорті . З березня 2001 року заявник , її чоловік - ОСОБА_2 та їх спільний син ОСОБА_3 з моменту купівлі квартири стали в ній проживати, але не були зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер . Після смерті чоловіка з метою отримання пенсії, ОСОБА_1 звернулась до Головного УПФ України в Харківській області, на що їй було відмовлено з посиланням на відсутність документів на підтвердження її спільного проживання з чоловіком за однією адресою. Оскільки вона не може оформити пенсію та отримати соціальні виплати , вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявника-адвокат Ільєва О.Ф. надала до суду заяву, згідно якої підтримала заяву, просила її задовольнити та розглядати справу за відсутністю заявника та представника заявника.

Заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області про дату та час слухання справи сповіщена належним чином, представник не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від31.03.1995№ 5«Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, 24.03.1989 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в м. Харкові, відповідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого 24.03.1989 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис № 755 .

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 04.01.1992 року Бюро реєстрації актів цивільного стану при 109 військовій комендатурі м. Вейдмар, ФРГ, актовий запис № 02.

З березня 2001 року заявник , як військовослужбовець, була переведена до військової частини НОМЕР_2 до м. Харкова.

Відповідно копії договору купівлі -продажу від 12.03.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНК Бэседою Т.Д.. зареєстровано в реєстрі № 1-836 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, відповідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4-2 Харківського обласного управління юстиції 06.04.2004 року, актовий запис № 955.

Згідно копії паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та довідки дільниці № 31 КП «Жилкомсерівс» від 11.10.2016 року вих. № 2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви, заявник вказує, що її чоловік ОСОБА_2 на час його смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується наступними доказами : свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрований 24.03.1989 року; свідоцтвом про народження сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копією договору купівлі-продажу квартири від 12 березня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНК Бэседою

Т.Д.. зареєстровано в реєстрі № 1-836 ; записами з трудових книжок та з військового білету, де вказані міста служби ; довідкою з місця проживання ; копією сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_2 від 18.12.2003 р., де зазначена його адреса - АДРЕСА_1 ; копією медичної книжка на ім`я ОСОБА_2 , де також вказана саме ця адреса; копією резюме, яке було складене чоловіком заявника в якому фігурує також ця адреса; анкетою, яка також написана ОСОБА_2 де вказано місто його служби; копією договору від 06.12.2001 р. на надання послуг з газопостачання, який укладений з ОСОБА_2 відносно квартири АДРЕСА_2 ; копією договору від 06.04.2001 р. про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, який також був укладений з ОСОБА_2 ; копією довідки військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2005 р. відносно того, що ОСОБА_1 перебувала на службі в цій частині та надана ця довідка саме для ЖЕУ-115 м.Харкова за місцем проживання заявника; копією довідки відносно сина зі школи АДРЕСА_3 ; копією довідки з відділу соціального захисту населення № 1 управління соціального захисту населення та праці Московської районної ради м.Харкова від 09.03.2005 року; витяг з наказу від 16.08.2003 р. по управлінню державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області про звільнення ОСОБА_2 ; копією договору про користування електричною енергією від 14.07.2001 р., який укладений з ОСОБА_2 ; копіями квитанцій , які надходили на ім`я чоловіка заявника ОСОБА_2 відносно сплати за комунальні послуги саме по квартирі АДРЕСА_2 ; копією посвідчення про поховання ОСОБА_2 на кладовищі м.Харкова.

Таким чином, вищенаведеними доказами повністю підтверджені ті обставини, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини постійно проживав сумісно з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 2-4, 89,259, 263-265,293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Суддя Майстренко О.М.