Справа № 183/6252/19
№ 2/183/1395/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Сороки О.В.,
секретаря судового засідання - Пащенко А.С.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ДАР», третя Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про:
-скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 28773698 від 16.03.2016 року, -
представника позивача - Авраменка А.В. ;
представника третьої особи - Чернікової Л.І.,-
03.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Дар», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просило:
-скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28773698 від 16.03.2016 року.
Позивач користувався означеною вище земельною ділянкою. Договір оренди був своєчасно зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі. Договір оренди на момент звернення позивача до суду не розірваний, не був достроково припинений чи визнаний судом недійсним, державна реєстрація договору оренди не скасовувалася, тому позивач наполягає на тому, що саме ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» є належним орендарем належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки.
Пунктом 2 додаткової угоди сторони продовжили строк дії договору, договір діє до 31.12.2021 року
Проте у 2018 році позивачеві випадково стало відомо про те, що без його відома, зазначену земельну ділянку передано в оренду іншому підприємству, а саме Фермерському господарству «Дар». Софіївське районне управління юстиції винесло рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав було вчинено запис про речове право 3 13723687 від 16.03.2016 року.
Позивач наполягає на тому, що на одну і ту ж земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб`єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати врожай, тому посилаючись на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ТОВ АФ «Олімекс-Агро» просило визнати договір оренди між ОСОБА_1 та ФГ «Дар» від 16.03.2016 року - недійсним, а, з метою поновлення права на оренду земельної ділянки, - скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28773698 від 16.03.2016 року.
В судовому засіданні представник позивача Авраменко А.В. позов підтримав, надав пояснення щодо обставин, викладених у позові та норм права, які підлягають застосуванню для поновлення порушених прав позивача.
Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні наполягала на виключенні установи, інтереси якої вона представляє, з числа учасників справи.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року відкрите загальне позовне провадження у справі (а.с. 13-14).
Ухвалою суду від 13 березня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 31-32).
За результатами підготовчого провадження ухвалою суду від 11 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 62-63).
Суд, оцінивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку.
Суду надано копію договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 28.07.2004 року за № 04:04:126:0014, у відповідності до якого ОСОБА_1 , як Орендодавець передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», як Орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 5,82 га, яка належить відповідачеві на підставі Державного акту ІІІДП № 113673 (а.с. 5).
З договору оренди землі, наданим представником позивача вбачається, що відповідач надала в оренду строком на 4 роки одинадцять місяців і дев`ять днів, з моменту державної реєстрації, належну їй земельну ділянку.
Відповідачем не виконано ухвалу суду про витребування доказів, примірник договору оренди суду не подано.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми матеріального права, а саме.
У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на 04.09.2009 року (час укладання додаткової угоди до договору оренди означеної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро») - передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на 04.09.2009 року, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.
Судом встановлено, що означена земельна ділянка вже перебувала в оренді ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», що свідчить про порушення прав позивача на оренду земельною ділянкою.
Вирішуючи позов в частині скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 28773698 від 16.03.2016 року, суд виходить з наступних норм права.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
За приписами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній установлюються законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п.52 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 у разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав, у результаті якої закрито розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу, в Державному реєстрі прав проставляється відмітка про скасування державної реєстрації прав і відкривається закритий розділ Державного реєстру прав та відповідна реєстраційна справа.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Тобто, закон містить імперативну норму, яка у випадку скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, зобов`язує державного реєстратора внести відповідний запис про скасувння державної реєстрації речових.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ст.141 ЦПК України покладає судові витрати на відповідачів.
Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ДАР», третя Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Сорока О.В.