Справа № 585/2485/20
Номер провадження 6/585/71/20
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої - судді Машини І.М.,

при секретарі Шемчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ромни подання старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Воробйової М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон,-

встановив:

Державний виконавець Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Воробйової М.М. 01.10.2020 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Роменського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 60651302 з виконання виконавчого листа № 2-606/09, виданого 30.07.2009 про стягнення заборгованості по кредиту - 3862 доларів США 09 центів, та пеню за прострочення строків сплати процентів та строків повернений кредиту в сумі 838 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду були вжиті заходи щодо встановлення майна боржника, а саме, направлені запити до Державної податкової служби України з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником, проте ні відкритих рахунків, ні джерел отримання доходів за боржником не значаться; зроблено запити до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб - боржників, які отримують пенсію. Згідно наданих відповідей інформація відносно боржника відсутня. Відповідно до відповідей МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Державним виконавцем виявлене та описане нерухоме майно, належне боржнику частини житлового будинку та земельних ділянок, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 22.09.2020 повідомлено про те, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2

Враховуючи викладене, оскільки рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ОСОБА_1 ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань, то відносно неї слід застосувати вищевказані заходи примусового виконання.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду подання підтримала та клопотала про його задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Роменському МРВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 60651302, відкрите 22.11.2019 на підставі виконавчого листа № 2-606/09, виданого Роменським міськрайонний судом Сумської області 30.07.2009 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту - 3862 доларів США 09 центів, та пені за прострочення строків сплати процентів та строків повернений кредиту в сумі 838 грн. (а.с. 3,4).

Як встановлено з листа державного виконавця Воробйової М.М., до якого додані копія конверту, адресованого ОСОБА_1 та копія акту державного виконавця від 13.01.2019, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику рекомендованим листом за номером 716 за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Проте лист повернувся на адресу Роменського МРВДВС ПН-СХ МРУМІО (м. Суми) з відміткою «закінчення терміну зберігання».13.01.2019 здійснено вихід за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану та було встановлено, що майно належне боржнику на яке можливо звернути стягнення у відсутнє, про що було складено акт державного виконавця.Акт державного виконавця було складено в присутності боржника ОСОБА_1 та їй було вручено копію постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-606/09 виданого 30.07.2009 про стягнення заборгованості по кредиту - 3862 дол. США 09 цент, та пені за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 838 грн.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 належним чипом повідомлена про початок примусового виконання рішення суду.

На час звернення до суду з даним поданням ОСОБА_1 рішення суду не виконала та ухиляється від його виконання.

З метою примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, державний виконавець вжила всіх можливих заходів, зокрема, 22.11.2019 було накладено арешт на належне боржниці нерухоме майно ј часток житлового будинку та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5,6).

Іншого майна чи будь-яких доходів боржника державним виконавцем не виявлено (а.с. 7-9) .

З відповіді на запит № 86764369 від 22.09.2020 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.11.2019 по 21.09.2020 неодноразово перетинала державний кордон України та документована паспортом для виїзду за кордон НОМЕР_2 (а.с. 10, 11).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як встановлено з подання державного виконавця Воробйової М.М., доводи якого підтверджені належними та достатніми доказами, боржниця ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання судового рішення. Останній відомо про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, однак жодних дій на його виконання нею не проведено.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Так, у пункті 40 рішення в справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) зазначається, що «…право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Крім того, 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ було постановлене «пілотне» рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine).

У цьому рішенні Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

З урахуванням такої позиції Європейського суду, суд зважає при цьому також на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що норми Конституції України та гарантії, встановлені нею, а також міжнародними законодавчими актами, в даному випадку не можуть свідчити про порушення прав ОСОБА_1 на свободу пересування, оскільки як вона, так і стягувач за виконавчим провадженням, є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх прав та інтересів державою.

Враховуючи приведені державним виконавцем у поданні обставини, поведінку боржника при проведенні виконавчих дій, відсутність з її боку будь-яких конструктивних заходів, які могли б розцінюватися як бажання виконати рішення суду, суд приходить до висновку про обгрунтованість подання та його задоволення.

На підставі положень ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,

постановив:

Подання старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Воробйової М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду та виконавчим листом № 2-606/09, виданим 30.07.2009 про стягнення заборгованості по кредиту - 3862 дол. США 09 цент, та пені за прострочення строків сплати процентів та строків повернення кредиту в сумі 838 грн.

Копію ухвали суду направити для виконання Державній прикордонній службі України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст ухвали складений 12.10.2020.

Суддя Роменського міськрайонного суду І. М. Машина