Справа № 739/840/20
Номер провадження 2/739/433/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, в складі: головуючого - судді Іващенка А.І.,
секретаря Неживець К.В. за участю : представника позивача-адвоката Костюченка В.К. відповідача- ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12 березня 2002 року до закінчення навчання, а саме 30.06.2024 року, посилаючись на те, що в зв`язку навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку в спромозі і зобов`язаний надавати відповідач відповідно до приписів законодавства, оскільки він ніде не працює, є працездатним, постійно їздить на заробітки та інших зобов`язань по сплаті аліментів не має. 29.09. 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позивач не надав доказів потреби у матеріальній допомозі саме у зв`язку з його навчанням, на даний час він не працює та не займається підприємницькою діяльністю, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, в зв`язку з тим, що він здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка потребує постійного стороннього догляду, у задоволенні позову ОСОБА_2 просить відмовити, в повному обсязі. Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, ніяких заяв та клопотань суду не наддала. Представник позивача адвокат Костюченко В.К. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, пояснивши що відповідач є працездатним і тому зобов`язаний надавати допомогу дитині, що продовжує навчання до досягнення нею 23х років. В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що по причині догляду за матір`ю він не в змозі ніде працевлаштуватися, а тому такої змоги у нього немає. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний
розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім і навчається у Національному Університеті фізичного виховання та спорту України, (заочна форма навчання) з 01.09.2019 р. по 30.06.2024 р. Сам факт навчання не є підставою для стягнення аліментів на повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до 23 років, оскільки частиною 1 статті 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, якщо саме у зв`язку з продовженням навчання вони потребують матеріальної допомоги, а позивачем таких доказів не надано, не надано таких доказів в судовому засіданні і представником позивача. Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів того, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, що саме у зв`язку з продовженням навчання у нього виникли матеріальні труднощі з приводу плати за навчання, житло, харчування, придбання речей особистої гігієни та інше. Відповідач, зазначаючи, щодо відсутності у нього змоги надавати матеріальну допомогу у зв`язку з тим, що він здійснює догляд за матір`ю похилого віку надав докази, що підтверджують дану обставину, а саме, ксерокопію паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ксерокопію свідоцтва серії ІІ-ЩЗ №069537 від 17 серпня 1968 р., відомості №411 від 17.08.2020 р. про відсутність доходів, довідку № 54 про те, що він на обліку в центрі зайнятості не перебуває, довідку №265 від 17.08.2020 р. про те, що він перебуває на обліку і отримує допомогу в управлінні соціального захисту населення сім`ї та праці Новгород-Сіверської міської ради про компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років на ОСОБА_3 з 31.05.2018 р, по 01.08.2028р., довідку №266 від 17.08.2020 р. про те, що він за 6 місяців 2020 року отримав компенсацій виплату в сумі 238 гривень 16 коп., таким чином посилаючись на своє незадовільне матеріальне становище, як на підставу у відмові у позові. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 в повному обсязі. Керуючись ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина , який продовжує навчання - відмовити. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його оголошення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А.І. Іващенко