УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» (18036, м. Черкаси, вул. Г.Сагайдачного, 12) до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення.

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом заборони позивачу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради вчиняти будь-які дії з примусового опломбування запірних вентелів за адресою проживання відповідача ОСОБА_1 , заборонити позивачу вчиняти будь-які дії з примушування до сплати сум заборгованості в розмірі, які не встановлені судом, заборонити позивачу зловживати своїми монопольними правами з надання споживчих послуг, зокрема: пред`являти відповідачу ОСОБА_1 завідомо неправомірні вимоги та примушувати його до дій, які не є для нього обов`язковими.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в січні 2020 року КП «Черкасиводоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення в розмірі 4982 гривні 68 копійок, Розгляд справи здійснюється в Соснівському районному суді м. Черкаси. Позивач до ухвалення рішення суду у вказаній справі направив відповідачу попередження від 28 липня 2020 року, в якому зазначив про наміри опломбування запірних вентелів за адресою проживання відповідача у разі несплати останнім заборгованості, стягнення якої є предметом спору у цивільній справі, розгляд якої здійснюється в Соснівському районному суді м. Черкаси.

19 листопада 2019 року КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення.

Станом на день розгляду заяви про забезпечення позову розгляд справи не завершено.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони позивачу вчиняти дії щодо опломбування вентелів за адресою проживання відповідача, заборони вчиняти будь-які дії з примушування сплати суми боргу до вирішення справи та ухвалення рішення та заборони позивачу пред`являти відповідачу неправомірні вимоги та примушувати його до дій, які не є для нього обов`язковими.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст. 13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено:

«Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Доказів, які свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у вказаній цивільні справі, у разі не застосування заходів забезпечення позову, а саме: заборони позивачу вчиняти будь-які дії з примушування до сплати сум заборгованості в розмірі, які не встановлені судом, заборони позивачу зловживати своїми монопольними правами з надання споживчих послуг, пред`являти відповідачу ОСОБА_1 завідомо неправомірні вимоги та примушувати його до дій, які не є для нього обов`язковими, до матеріалів заяви не додано.

Позивачем не надано жодного доказу на спростування наявності у нього боргу перед позивачем (доказів оплати ОСОБА_1 за надані комунальні послуги за водопостачання та водовідведення квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; акту звірки взаємних розрахунків, згідно якого заборгованість у ОСОБА_1 за надані позивачем послуги по квартирі АДРЕСА_3 перед КП «Черкасиводоканал» відсутня тощо).

Разом з тим, враховуючи, що розгляд справи на даний час не завершений та в судовому порядку не визначений розмір заборгованості позивача за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони позивачу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради вчиняти дії з опломбування запірних вентелів.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149, 151, 153, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Заборонити позивачу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради вчиняти будь-які дії з опломбування запірних вентелів за адресою: АДРЕСА_4 .

В задовленні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу направити відповідачу для відома та позивачу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко