Справа № 159/3024/20
Провадження № 2/159/858/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами склалися погані стосунки, що призвело до розпаду шлюбу. Як стверджує позивач, відповідач невідповідально поставився до створення сім`ї, переважно навідувався до дитини по вихідних, а з січня 2020 року між сторонами взагалі припинені подружні відносини, тому шлюб існує лише формально.

Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.09.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 419.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. Зокрема, відповідач вказує, що хоче зберегти сім`ю та підстав для розірвання шлюбу не вбачає. Найбільш вагомим аргументом на користь збереження сім`ї вважає наявність спільної малолітньої дитини, яка повинна рости і виховуватись в повноцінній родині з матір`ю і батьком. Відповідач вважає, що розірвання шлюбу при вищевказаних обставинах буде суперечити інтересам малолітньої дитини, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки позивачка не надала доказів щодо обставин, на які вона посилається, як на підставу розірвання шлюбу, зокрема безвідповідального ставлення до сім`ї та того, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, відповідач просив надати строк для примирення, так як розлучення не лише суперечить інтересам обох з подружжя, але й інтересам малолітньої дитини, яка потребує батьківської опіки та піклування.

Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив у задоволенні позовної вимоги про розірвання шлюбу відмовити.

Позивач заперечення на відзив не подала.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року в задоволенні клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення відмовлено.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2018 року, який зареєстровано 21.09.2018 року, актовий запис № 419.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.12.2018 року виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаєморозуміння та спільні інтереси, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини.

Доводи відповідача про відсутність підстав для розірвання шлюбу суд визнає голослівними з наведених вище мотивів.

Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21.09.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 419.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Володимир - Волинським МВ УМВС у Волинській області, ІПН НОМЕР_4 ), зареєстрований 21.09.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 419.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Володимир - Волинським МВ УМВС у Волинській області, ІПН НОМЕР_4 ), в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук