провадження №2/389/347/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Семенова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Знам`янка Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про визнання недійсним рішення та визнання права на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати недійсним та скасувати рішення Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області №32 від 11 січня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 »; визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,1477 га (кадастровий номер :51:000:0345) по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,7970 га. (кадастровий номер :51:000:0343) по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0534 га. (кадастровий номер :51:000:0344) по АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,0419 га. (кадастровий номер :51:000:0346) по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,02397 га по АДРЕСА_4 ; судові витрати стягнути з відповідача.

Представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Обґрунтував клопотання тим, що предметом позову є вимоги визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо відведення земельних ділянок позивачу в оренду та визнання права власності на земельні ділянки. При цьому сам позивач має статус фізичної особи підприємця і використовує нерухоме майно для виробничих потреб та здійснення виробничої діяльності. Тобто спір виник між фізичною особою підприємцем та органом місцевого самоврядування юридичною особою.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі, мотивувавши тим, що майно придбане ним як фізичною особою та вимоги стосовно права власності на земельні ділянки викладені до Петрівської сільської ради як фізичної особи ОСОБА_1 , а не фізичної особи - підприємця, крім того використання нерухомого майна яке знаходиться у його власності як фізичної особи він здійснює на власний розсуд . Ніяких спорів та вимог стосовно здійснення ним господарської діяльності в даній позовній заяві ним не заявлено . Просить суд відмовити у закритті провадження.

Розглянувши клопотання представника відповідача та вислухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) установлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відтак розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб`єктного складу учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду про захист порушених прав, як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець. Спір виник щодо земельних ділянок, наданих громадянину ОСОБА_1 в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому громадянин ОСОБА_1 , як фізична особа, яка має у власності комплекс будівель і споруд, розташованих на спірних земельних ділянках, ставить питання про визнання за ним права власності на земельні ділянки які знаходяться під будівлями та спорудами набутими у власність фізичною особою ОСОБА_1 , а не фізичною особою -підприємцем .

За викладеного, суд вважає спір щодо права власності чи іншого речового права на землю між фізичною особою з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, тож клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 255,260 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український