КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 357/7410/2020 Головуючий у І-й інстанції - Бондаренко О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року в справі за заявою про забезпечення позову Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 145 714 грн. 23 коп.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року відмовлено АТ «Банк Кредит Дніпро» у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми позову у розмірі 145 714 грн. 23 коп. на нерухоме майно в межах суми боргу - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі АТ «Банк Кредит Дніпро», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про забезпечення позову.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми позову у розмірі 145 714 грн. 23 коп. на нерухоме майно в межах суми боргу - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , позивач вказував, що Банком до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано позовну заяву про стягнення заборгованості у розмірі 145 714,23грн. з ОСОБА_1 . Зобов`язання відповідача за договором №5560 про встановлення кредитного ліміту від 19.02.2019 року не забезпечено заставою. Відповідно до кредитного договору, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії у розмірі 154 800 гривень, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. Згідно з п. 1.2.2. договору, строк дії Кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Кредитного ліміту жодна із сторін не заявить про припинення строку дії Кредитного ліміту, такий строк продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому договорі. Станом на сьогоднішній день процедура відчуження нерухомого та рухомого майна дуже скоротилася, здійснити відчуження нерухомого та рухомого майна можливо за декілька годин, що у разі відсутності грошових коштів у боржників призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із її недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднути виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позивних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів та інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб у відповідності до встановленого статтею 129 Конституції України принципу обов`язковості судового рішення забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18 та постанови Верховного суду України від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів справи слідує, що предметом позову, який просить забезпечити заявник, є стягнення заборгованості за кредитним договором №5560.

Враховуючи ціну позову в сумі 145 714,23 грн., позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212748706 від 16.06.2020 року, посилаючись на те, що зобов`язання відповідача за договором №5560 про встановлення кредитного ліміту від 19.02.2019 року не забезпечено заставою. Оскільки боржник не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, заявник вважав, що існує можливість здійснення відчуження нерухомого майна, що у разі відсутності грошових коштів у боржників призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, апелянтом не обґрунтовано необхідності застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на частину нерухомого майна, не надано до суду доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, не доведено, що заходи забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позовними вимогами. В справі відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі суду помилково послався на постанову Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №752/6255/18 та постанову Верховного суду України від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, колегіє суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року оку - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 12 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді: