Справа № 700/594/20
Провадження № 2/700/325/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/594/20 провадження №2/700/325/20 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до виконавчого комітету Виноградської сільської ради с. Ріпки Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Виноградської сільської ради с. Ріпки Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,4522 га. За життя спадкодавець залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Як спадкоємець за заповітом, ОСОБА_1 звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено через відсутність на нього правовстановлюючих документів. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.07.1991 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 01.04.2019 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,4522 га.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Ріпківської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 08.09.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 75, відповідно до якого все своє майно заповів доньці ОСОБА_1 .

Позивач як спадкоємець за заповітом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

31.01.2020 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4522 для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 07.03.2020 року № 431/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів.

Із довідки виконавчого комітету Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області с. Ріпки від 03.06.2020 року № 111 вбачається, що згідно даних по господарської книги № 3 за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Даний будинок розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,4522 га., що належала померлому ОСОБА_2 на праві власності, відповідно до державного акту серії ЧР № 093987. Правовстановлюючі документи на будинок не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до виконавчого комітету Виноградської сільської ради с. Ріпки Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: с. Ріпки Лисянського району Черкаської області в порядку спадкування за повітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб