30 вересня 2020 року м. Кропивницький
справа №403/263/19
провадження №22-з/4809/57/20
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Карпенка О. Л.,
секретар судового засідання Кравченко Я. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Чепурнова Віталія Івановича, який представляє інтересиОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2020 року у складі головуючого судді Годованець І. А.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2020 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про розірвання договору оренди землі, та стягнення заборгованості по орендній платі задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в сумі 7372,57 грн.
В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3842,00 грн сплаченого судового збору.
27 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду від представника позивача адвоката Чепурнова В. І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
В обґрунтування заяви вказано, що під час ухвалення 29 серпня 2020 року постанови Кропивницький апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, які понесла ОСОБА_1 при розгляді справи, і складаються із сплаченого нею за договором про надання правничої допомоги гонорару адвокату, з урахуванням тривалості судового розгляду та складності справи.
До заяви долучено ксерокопію рекомендації щодо застосування рекомендаційних (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (а.с.54 т.2).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року заяву призначено до розгляду на 30 вересня 2020 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Чепурнова В. І.про проведення судового засідання, яке призначено на 13:00 год. 30 вересня 2020 рокув режимі відеоконференції, у зв`язку з відсутністю технічної можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Позивач та її представник адвокат Чепурнов В. І.в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи буз їх участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Статтею 246 ЦПК передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Встановлено, що за подання позовної заяви та апеляційної скарги на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 3842,00грн.
Кропивницьким апеляційним судом при прийнятті 20 серпня 2020 року постанови вирішено питання про стягнення судового збору, проте не вирішено питання про стягненні витрат на правничу допомогу з підстав відсутності у матеріалах справи доказів понесення вказаних витрат, та акту виконаних адвокатом робіт.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Докази понесення ОСОБА_1 витрат на оплату правничої допомоги на стадії перегляду справи апеляційним судом матеріали справи не містять, не долучено таких доказів позивачем та її представником адвокатом Чепурновим В. І. до поданого клопотання про ухвалення у справі додаткового рішення.
Керуючись ст. ст. 141, 260, 261, 270, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
Заяву адвоката Чепурнова Віталія Івановича, який представляє інтересиОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді

С. М. Єгорова

Л. М. Дьомич

О. Л. Карпенко