Справа №: 343/1534/20
Провадження №: 2/0343/606/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Керніцького І.І.,

секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу №343/1534/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Підставою зверення до суду є те, що відповідач є батьком двох синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те є поганим прикладом для них, оскільки дуже часто зловживає алкоголем, їздив п`яний за кермом, в результаті чого неодноразово був позбавлений водійських прав, до того ще возив дітей стані алкогольного сп`яніння. Переконана, що діти повинні бути забезпечені належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Належний рівень у будь якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровий та працездатний, зможе оплачувати аліменти на двох дітей 50% із свого заробітку, оскільки працює складачем поїздів на Укрзалізниці і має високооплачувану зарплату і постійний дохід у розмірі 1200 грн. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, є цілком здоровим чоловіком, тому може і зобов`язаний допомагати своїм двом синам матеріально.

Відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2020 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов в строк до п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

10.09.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ознайомившись із позицією позивачки, що викладена в її позовній заяві, та вимогою щодо стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь для утримання їхніх синів в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, він вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Зазначив, що для своєї непрацездатної матері та бабусі він є годувальником, оскільки вони на пенсії, розмір якої є мінімальним, то прожити на неї літній людині, яка в силу віку та стану здоров`я витрачає значну її частину на ліки - є неможливим. Тому частина його доходу, що він отримую йде на забезпечення належних умов проживання матері, яка утримувала його в свій час, та бабусі. Його дохід це лише його заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі, і яка становить близько семи тисяч гривень в середньому. На сьогоднішній день, його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу матері, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. В нього немає ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Окрім того, позивачкою не обґрунтовано причини та не надано доказів, на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі, а це фактично, якщо дослівно аналізувати позовну вимогу становить 1/2 його доходу. Вказав, що не відмовляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання синів, оскільки вони є його дітьми, а їх утримання є його батьківським обов`язком, але враховуючи його матеріальне становище вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/8 на кожну дитину є справедливим та достатнім для забезпечення синів (з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дітей), оскільки він не зможе сплачувати аліменти в розмірі, який просила позивачка. На даний час він не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, що призведе до виникнення заборгованості (а.с.14-16).

Відповідно до ухвали Долинського районного суду від 10.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з"явилась, однак скерувала на адресу суду заяву (а.с.25), згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов просить задовольнити частково з підстав, викладених у відзиві (а.с.26).

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Під час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 від 28.08.2013 та НОМЕР_2 від 18.11.2016 (а.с.7,8).

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, розом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу Укераїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка працює касиром в супермаркеті «Наш Край». Стверджує, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов"язків щодо матеріального забезпечення дітей, вживає спиртними напоями, проте жодних доказів на підтвердження цього суду не представила.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин ОСОБА_2 від 09.09.2020 (а.с.20), відповідач постійно надає допомогу своїй бабусі та мамі по господарству, так як вони не є забезпеченими і часто хворіють.

Суд встановив, що відповідач є жителем АДРЕСА_1 і до складу його сім`ї входять ОСОБА_1 , 1991 р.н. дружина, ОСОБА_3 , 2013 р.н. син, ОСОБА_4 , 2016 р.н. син, ОСОБА_5 , 1932 р.н., - бабуся, ОСОБА_3 , 1958 р.н. - мама (а.с. 17).

ОСОБА_2 у відзиві вказав про те, що він є годувальником своєї непрацездатної мами та бабусі, розмір пенсії якої є мінімальний і вона в силу свого віку та стану здоров`я потребує значних витрат на ліки. Тому частину свого доходу він витрачає на забезпечення належних умов проживання матері та бабусі (а.с. 14-16). Факт проживання ОСОБА_2 з мамою та бабусею підтверджується довідкою про склад сім"ї №719 від 09.09.2020 (а.с.17) та актом обстеження умов проживання відповідача від 09.09.2020 (а.с. 20).

Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (частини 1, 2, 3 ст. 183 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків.

В рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії").

Тому, враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, матеріальне становище дітей, матеріальне становище сторін по справі, розмір їх доходів, те що відповідач фізично здоровий, являється годувальником непрацездатних матері і бабусі, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення ними повноліття.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітніх дітей.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає також стягненню 840,80 грн судового збору.

На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, 265, 268 п.6, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити чатково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький