Справа № 350/1495/19
Провадження № 22-ц/4808/898/20
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Родікова І.С.

представника АТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Західна» Курник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» про визнання недійсним рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електроенергію по акту про порушення № 084397 від 21.01.2019, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 02 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Максимів І. В. у смт.Рожнятів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» про визнання недійсним рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він, за доводами відповідача, є споживачем електроенергією по АДРЕСА_1 . 21 січня 2019 року представниками АТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Західна» складено акт про порушення № 084397, в якому зазначено, що ним як споживачем при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , порушено п. 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), а саме: фіксація індикатором впливу постійного магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора на приладі обліку електричної енергії типу МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № 02012815.

Згідно висновку №992 від 04 квітня 2019 року експертного трасологічного дослідження індикатора магнітного поля на приладі обліку електричної енергії типу МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № 02012815 піддавався впливу зовнішнього магнітного поля, тобто є спрацьованим. 25 липня 2019 року комісія Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» з розгляду акта про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року прийнято рішення про нараховання йому необлікованої електричної енергії в розмірі 1209 кВт/год. на суму 3565 грн 98 коп.

Вважає, що складений акт про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року є неправомірним, оскільки будь-якого впливу магнітного поля на засіб обліку електоенергії він не допускав. Зазначає, що працівники «Прикарпаттяобленерго» провели розпломбування лічильника без його участі, з складеним актом за результатом перевірки на місці його ознайомлено не було, акт він отримав тільки через два дні, де він і відобразив, що на час розпломбування лічильника його на місці не було.

Крім цього, у відповідності до п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, акт про порушення розглянутий зі спливом 60 денного строку, тобто з порушенням визначених Правилами порядку. Також в акті про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року вказано адресу АДРЕСА_1 , яким зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а рішення комісії АТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Західна» від 25 липня 2019 року по розгляду акту про порушення стосується адреси: АДРЕСА_2 .

Просить визнати недійсним рішення комісії філії «Західна» ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ №084397 від 21 січня 2019 року, яке оформлене протоколом №113 від 25 липня 2019 року та скасувати його.

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» звернулось в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необлікованою електроенергію по акту № 084397 про порушення Правил користування електричною енергією від 21.01.2019.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що АТ «Прикарпаттяобленерго», як постачальник, а з 16 листопада 2018 року - як оператор системи розподілу, в межах території здійснення ліцензованої діяльності, надавало послуги щодо електропостачання, а на даний момент - забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами, зокрема, і до будинку відповідача ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Про фактичне надання та відповідне використання електроенергії засвідчує відкриття на ім`я відповідача ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 , встановлення приладу обліку електроенергії № 02012815, оплата ним вартості спожитої електроенергії та укладення Договору про користування електричною енергією від 06 травня 2014 року.

21 січня 2019 року представниками АТ «Прикарпаттяобленерго» в домогосподарстві відповідача ОСОБА_1 , що в АДРЕСА_2 , було складено акт про порушення № 084394, яким встановлено порушення п. 8.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме фіксація індикатором впливу магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора. Вищевказаний акт про порушення був підписаний представниками позивача та відповідачем (із зауваженнями). У зв`язку з запереченнями ОСОБА_1 з актом, проведена експертиза. Згідно з висновком експертизи № 992 від 04 квітня 2019 року індикатор магнітного поля типу MF1-3t № ІФ13733, що знаходився на передній поверхні засобу обліку МТХ № 02012815 піддавався впливу зовнішнього магнітного поля, тобто є спрацьованим, що може свідчити про вплив магнітного поля на лічильний механізм лічильника № 7359829. Порушення структури розміщення магнітних доменів у вигляді нечіткої візуалізації малюнку та розпливчастості контуру його елементів, а також утворення поля зеленого кольору індикатора магнітного поля № ІФ 13733 свідчить про фіксацію впливу магнітного поля на індикатор, що не виключає такий вплив на роботу засобу обліку в залежності від потужності джерела створення магнітного поля.

25 липня 2019 року проведено засідання комісії по розгляду акту про порушення № 084397 в присутності представника відповідача - ОСОБА_2 та прийнято рішення, яким проведено нарахування вартості необлікованої електроенергії по даному акту на суму 3565 грн. 98 коп. (1209 кВт/год) відповідно до пункту 3.5 Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» 3565 грн. 98 коп. необлікованої електроенергії по акту про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року, 250 грн. за заміну приладу обліку, 475 грн. за проведення ремонту лічильника та 1570 грн. за проведення криміналістичної експертизи, а також судові витрати по справі

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 26 вересня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електроенергію по акту порушення№ 084397 від 21 січня 2019 року до спільного з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» про визнання недійсним рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, об`єднавши дані позови в одне провадження. .

Рішенням Рожнятівського районного суду від 02 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» про визнання недійсним рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії відмовлено.

Зустрічний позов Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електроенергію по акту про порушення № 084397 від 21.01.2019 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» 3565 гривень 98 копійок боргу за необліковану електроенергію по акту про порушення №084397 від 21.01.2019, 250 гривень за заміну приладу обліку, 475 гривень за проведення ремонту лічильника, 1570 гривень за проведення криміналістичної експертизи, 1921 гривень судових витрат по справі у виді сплати судового збору, а всього разом 7781 (сім тисяч сімсот вісімдесят одну) гривню 98 копійок та 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень витрат за надання правової допомоги. .

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні зустрічного позову та задоволенні первісного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що виразилось у неповному з`ясуванні судом усіх обставин справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що він жодного впливу магнітного поля на засіб обліку електроенергії не допускав. Вказує, що акт про порушення працівниками було складено без його участі, тобто з порушенням вимог п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Крім того, 11 грудня 2012 року актом №7010-1 зафіксовано збій програмного забезпечення і прилад обліку підлягав технічній перевірці та заміні, проте комісії при ухвалення рішенні така інформація не була відома. Також в акті про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а оскаржуване рішення комісією АТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Західна» по розгляду акту про порушення прийнято 25 липня 2019 року та стосується адреси: АДРЕСА_2 .

27 липня 2020 року представник Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» Курник О.А. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечила. Вказує, що складання акту на адресу по вул. Шевчека, 999 відбулось з вини ОСОБА_1 , оскільки при поданні заяви останнім не було вказано номер будинку. Таким чином, договір про надання доступ до електричних мереж ВАТ «Прикарпаттяобленерго» укладено без зазначення номеру будинку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просить суд її задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» Курник О.А. апеляційну скаргу заперечила, вважає рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічний позов ПАТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна», суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» при виявленні порушення та складанні акту, його розгляду оформленого протоколом, були дотриманні чинні на час перевірки нормативні акти, а саме, Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312 та Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджена Постановою НКРЕКП 04.05.2006 № 562, які регулюють відносини між сторонами у даній справі. Розрахунок загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії здійснено за період з 12.01.2019 по 21.01.2019. Сума завданих збитків за необліковану енергію згідно акта про порушення становить 3565 грн 98 коп, яку стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна».

Оскаржуване відповідає не повністю відповідає вимогам вимогам закону та матеріалам справи.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» за захистом порушених, на його думку, цивільних прав, в якому просив визнати недійсним рішення комісії філії «Західна» ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ №084397 від 21 січня 2019 року, яке оформлене протоколом №113 від 25 липня 2019 року та скасувати його.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Оскарження рішення щодо розгляду акта, яке оформлено протоколом №113 від 25 липня 2019 року, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

Як правило власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18).

Оскарження рішення комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №113 від 25 липня 2019 року, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, а є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Суд першої інстанції наведеного не урахував та дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають судовому розгляду, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не передбачено чинним законодавством, не є ефективним, і не призводить до відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, такою відмовою не порушені, невизнані або оспорювані прав, свобод чи інтересів інших осіб, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України недоцільно скасовувати рішення суду у цій частині та закривати провадження у справі.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ПАТ «Прикарпаттяобленерго», правонаступником якого є АТ «Прикарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 , 06 травня 2014 року був укладений договір № 32026716 про електрозабезпечення будівельних струмоприймачів (для населення) за адресою споживання: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого постачальник зобов`язався постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок з гарантійним рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався сплачувати спожиту ним електричну енергію за тарифами (цінами) встановленими НКРЕКП у строки, передбачені договором (а.с. 41).

Згідно завдання-акту № 577 від 06 травня 2014 року та акту технічної перевірки приладу обліку електроенергії № 1600 від 12 травня 2014 року, ОСОБА_1 , прийняв на відповідальне збереження в непошкодженому стані прилад обліку (електролічильник), пломби на ньому, та індикатор впливу магнітного поля, що підтверджується його підписом в даних актах (а.с. 29-30).

Згідно п. 11 ПКЕЕН, відповідальність за збереження засобів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах побутового споживача, та пломб на них несе побутовий споживач.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 714 ЦК України, Законами України "Про Електроенергетику", Про ринок електричної енергії", Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28(із змінами), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за № 417/1442 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (із змінами і доповненнями), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року № 122, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст.77). Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (ч.2 ст.77).

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, регулюються відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання усіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

За змістом частини четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною і тепловою енергією.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 р. № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Згідно п.9 Правил споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Згідно п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357, із змінами внесеними згідно з постановою КМ України від 26.10.2000 року № 1607 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

У разі причетності споживача до порушення правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Судом встановлено, що 21 січня 2019 року представниками АТ «Прикарпаттяоблеренерго» філія «Західна» за участю споживача ОСОБА_1 було складено акт про порушення № 084397, з доданими до нього фотоматеріалами, з якого вбачається, що споживачем при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , було порушено пункт 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме фіксація індикатором впливу постійного магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора (а.с. 15, 38-40).

12 лютого 2019 року відбулося засідання комісії філії АТ «Прикарпаттяоблеренерго» філія «Західна» по розгляду вищевказаного акту про порушення № 084397 від 21 січня 2019 року, оформлене протоколом № 62, на якому комісією було прийнято рішення направити вилучений у споживача ОСОБА_1 лічильник типу МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № НОМЕР_2 на експертизу в державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр, а розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем пункту 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, провести після отримання результатів експертизи (а.с. 10).

Висновком № 992 експертного трасологічного дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертих від 04 квітня 2019 року встановлено, що індикатор магнітного поля типу «MF1-3t» з захисним голографічним елементом № ІФ13733, що знаходиться на передній поверхні кришки, в нижній правій частині оглядового вікна засобу обліку TeleTec МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № 02012815, піддавався впливу зовнішнього магнітного поля, тобто є спрацьованим. Порушення структури розміщення магнітних доменів у вигляді нечіткої візуалізації малюнку та розпливчастості контурів його елементів, а також утворення поля зеленого кольору індикатора магнітного поля з захисним голографічним елементом з номером ІФ13733, який встановлений на засобі обліку TeleTec МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № 02012815, свідчить про фіксацію впливу зовнішнього магнітного поля на індикатор, що не виключає такий вплив на роботу засобу обліку, в залежності від потужності джерела (магніту на основі рідкоземельних елементів або електромагніту) створення магнітного поля (а.с. 11-13, 47-49).

Щодо невірно вказаної адреси в акті про порушення, а саме: АДРЕСА_3 , то ОСОБА_1 у своїй письмовій заяві від 15 листопада 2011 року про видачу договору про надання доступу до електричних мереж ВАТ «Прикарпаттяобленерго» та видачу технічних умов на будівельний майданчик, сам вказав адресу житлового будинку АДРЕСА_2 , без зазначення адресного номера. Відповідно ВАТ «Прикарпаттяобленерго» було надано технічні умови і укладено договір без зазначення номеру будинку. В подальшому ОСОБА_1 не проінформував відповідача, який саме адресний номер присвоєно його будинку, хоча такий обов`язок був покладений на нього відповідно до п. 31 Договору про електрозабезпечення будівельних струмоприймачів № 32026716 від 06 березня 2014 року укладений між сторонами.

Крім того, встановлено, що електричний лічильник типу МТХ 3R30.DF.4LO-PO4 № 02012815, який належить ОСОБА_1 піддавався впливу зовнішнього магнітного поля, що відповідно до п. 8.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, що є втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання строків розгляду акту про порушення, передбачених Правилами роздрібного ринку електичної енергії, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електичної енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Відповідно до п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електичної енергії, акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складання, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Так, представниками АТ «Прикарпаттяобленего» філія «Західна» акт про порушення № 084397 складений 21 січня 2019 року, засідання комісії по розгляду акту з направленням лічильника на експертизу відбулося 12 лютого 2019 року, експертний висновок відповідачем був отриманий 26 червня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі, акт про порушення розглянутий на засіданні комісії 25 липня 2019 року, тобто відповідачем дотримано передбачені Правилами строки розгляду акту.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування щодо предмета спору відсутні.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що спір виник між ОСОБА_1 та АТ «Прикарпаттяобленего» філія «Західна» з приводу користування електричною енергією.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами на підставі надання позивачу послуг з користування електричною енергією, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав.

Таким чином ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною сьомою статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання зустрічнього позову АТ «Прикарпаттяобленего» філія «Західна» сплачено судовий збір в розмірі 1 921 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню), які судом першої інстанції стягнуті з ОСОБА_1 як споживача, звільненого від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору як таке, що постановлено з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права, тому в цій частині підлягає скасуванню. В решті оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Рожнятівського районного суду від 02 червня 2020 року у частині стягнення 1921 грн судового збору скасувати.

Компенсувати Акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго» філія «Західна» 1 921 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 11 вересня 2020 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський