Справа 303/5847/20
Номер рядка статистичного звіту -39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , третя особа: центр з надання адміністративних послуг Мукачівської районної державної адміністрації про визнання недійсним правочину-свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації право власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мукачівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , третя особа: центр з надання адміністративних послуг Мукачівської районної державної адміністрації про визнання недійсним правочину-свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації право власності на нерухоме майно.

Позов мотивований тим, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 було двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Його сестра після одруження виїхала проживати в Сумську область, а він залишився проживати з батьками в с.Страбичево.

07 червня 2006 року вони отримали правовстановлюючі документи на будинок в АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно яких спірний будинок знаходиться в сумісній частковій власності в рівних частках по 1/3 на трьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . На день смерті матері він та його батько проживали разом з нею, а тому її 1 /3 частка будинку перейшла в спадок йому та батьку, оскільки його сестра ОСОБА_2 на той час не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Від того часу його частка в будинку в АДРЕСА_1 з батьком становила в рівних долях по 1/2 частці. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , з яким він проживав разом в одному будинку.

В середині липня 2019 року йому стало відомо що його сестра ОСОБА_2 в Мукачівській районній державній нотаріальній конторі отримала Свідоцтво про право на спадкове майно батьків, тобто 1/3 частку батька та 1/3 частки матері. Однак на день смерті спадкодавця батька ОСОБА_3 мати уже не мала частки в майні, оскільки вони з батьком прийняли її частку після її смерті і тому вважає, що відповідач ОСОБА_2 незаконно отримала свідоцтво на 2/3 частки спадкового майна батьків.

Зазначає, що на день смерті батька ОСОБА_3 його частка нерухомого майна становила 1/2, а тому вважає що державним нотаріусом незаконно видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємцю ОСОБА_2 на 2/3 частки нерухомого майна в АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, просить визнати недійним свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-540 від 16.07.2019 року, спадкова справа №387/2016, яке видане державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_2 на 2/3 частки нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 по заповіту спадкодавця ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року було зупинено провадження у даній справі до залучення правонаступників.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 12 травня 2020 року відновлено провадження у справі та залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак представник позивача та позивач подали заяву, в якій просили розглядати справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що згідно до свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Страбичівської сільською радою Мукачівського району 07.06.2006 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить на спільної часткової власності по 1/3 частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до заповіту, складеного 10.06.2008 року та посвідченого секретарем Страбичівської сільської ради Мукачівського району, її батько ОСОБА_3 заповів їй ОСОБА_2 все майно. Таким чином вважає її право власності на 2/3 частини домоволодіння, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчий комітетом Страбичівської сільською радою Мукачівського району 07.06.2006 року. Таким чином вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Страбичівської сільською радою Мукачівського району 07.06.2006 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить на спільної часткової власності по 1/3 частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 07.06.2006 року (а.с. 7-8).

З відповіді Страбичівської сільської ради від 13.08.2019 року № 340 вбачається, що відомості про прийняття спадщини померлим ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_4 в сільській раді відсутні ( а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.08.2016 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

Також, згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.06.2014 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2006 троку, виданого державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.В., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканець АДРЕСА_1 , спадкове майно складається з грошових заощаджень з належними до них відсотками та всіма передбаченими законом видами компенсацій, що знаходяться у філії Ощадбанку № 7287/010 с.Страбичево на рахунках № 5523, № НОМЕР_3 , які належать померлій ОСОБА_4 на підставі ощадкнижки ( а.с. 12).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Страбичівської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_3 , 1945 року народження усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів своїй доньці ОСОБА_2 ( а.с. 15).

З довідки, виданої Страбичівської сільської ради від 29.07.2019 року № 1014/02-27, вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в дворогосподарстві АДРЕСА_1 , згідно по господарської книги № 8, особового рахунку № НОМЕР_4 , зареєстровані: ОСОБА_3 , 1945 р.н. - чоловік, ОСОБА_1 , 1969 р.н. - син. ( а.с. 17).

З довідки, виданої Страбичівської сільської ради від 18.07.2019 року № 1015/02-27, вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дворогосподарстві АДРЕСА_1 , згідно по господарської книги № НОМЕР_5 , особового рахунку № НОМЕР_6 , проживали: ОСОБА_1 , 1969 р.н. - син, ОСОБА_1 , 1996 р.н. - внук, ОСОБА_1 , 1995 р.н. - внук. ( а.с.18).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 08.11.2016 року, така звернулась до відповідного органу нотаріату за належністю, із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , 1945 року народження ( а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2019 року, виданого державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., спадкоємицею майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_2 , спадщина складається з 2/3 частки нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК). Позивач, як син померлого спадкодавця, віднесений законом до першої черги спадкоємців за законом (ст. 1261 ЦК).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК).

Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,1969 р.н. та ОСОБА_3 проживали разом, а відтак 1/3 частки ОСОБА_4 перейшла в спадщину ОСОБА_1 ,1969 р.н. та ОСОБА_3 . Таким чином, частка в домоволодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належала рівних долях по 1/2 частці кожному.

Також, в ході судового розгляду судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 07.10.2019 року, ОСОБА_1 , 1969 р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ( а.с. 37).

Згідно заяви ОСОБА_1 , 1994 р.н. від 18.10.2019 року такий звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_1 , 1969 року народження ( а.с. 38).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Страбичівської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_1 , 1969 року народження усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів своєму сину ОСОБА_1 ( а.с. 40).

У зв`язку із зазначеним, ухвалою суду від 12 травня 2020 року було залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як правонаступника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до заповіту від 14.08.2019 року, ОСОБА_1 , 1994 р.н. є спадкоємцем майна ОСОБА_1 , 1969 р.н., а відтак успадкував ту частку спадщини, яка належала за законом його батьку.

Одними із засад цивільного законодавства та цивільних відносин є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно абзацу третього п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відтак доводи позову про незаконність складення спірного свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованими, доведеними і законними.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Згідно вимог ст. ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі наведеного, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, складене в користь ОСОБА_2 на 2/3 часки майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки, при видачі свідоцтва про право на спадщину порушене право позивача, та як таким не було враховано наявність іншого спадкоємця, тому таке слід визнати недійсним.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а, відтак, суд задовольняє позов повністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 1268,1270, 1271, 1301 ЦК України,суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Мукачівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , третя особа: центр з надання адміністративних послуг Мукачівської районної державної адміністрації про визнання недійсним правочину-свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації право власності на нерухоме майно задоволити.

Визнати недійним свідоцтво про право на спадщину за заповітом , яке видане державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори, 16.07.2019 року, зареєстроване в реєстрі за №1-540, спадкоємцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_2 на 2/3 частки нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 по заповіту спадкодовця ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності на вищевказане майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Мукачівська районна держана нотаріальна контора, м.Мукачево, площа Кирила Мефодія,30, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Центр з надання адміністративних послуг Мукачівської районної державної адміністрації: Мукачево, вул. Штефана Августина,21.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2020 року.

Головуюча О.В.Гутій