Справа № 428/2660/20
Провадження №2-о/428/336/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Заявник є дочкою ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_3 , залишилась спадщина, яка складається з частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Звернувшись до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, нотаріусом заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не подання заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця. Пояснення ОСОБА_1 щодо сумісного проживання з матір`ю на момент її смерті, нотаріус не прийняв до уваги. Квартира, в якій заявник проживала до дня смерті матері належить: матері заявника - ОСОБА_3 , заявнику - ОСОБА_1 , чоловіку заявника - ОСОБА_4 та дітям - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Фактично в квартирі тривалий час проживала мати заявника сама. Заявник разом з чоловіком та дітьми проживали та були зареєстровані за іншою адресою. Проте, тривалий час та до дня смерті матері, заявник перебувала та проживала з матір`ю ОСОБА_3 , оскільки остання в силу свого похилого віку хворіла та потребувала постійного догляду, а також сторонньої допомоги. Майже весь час заявник знаходилась з матір`ю, доглядала її та фактично проживала з нею. З огляду на що, заявник вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті матері в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Тому, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою і просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 у вступному слові пояснила, що у 2018р. померла її мати. Після смерті матері відкрилася спадщина на частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців, оскільки вважала, що прийняла її, оскільки впродовж 2016-2018рр. постійно проживала з матір`ю за однією адресою, та є єдиною спадкоємицею. Просила заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 у вступному слові пояснив, що заявник тривалий час, а саме протягом двох років до дня смерті матері ОСОБА_3 проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на що, вважала, що прийняла спадщину в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Враховуючи, що заявник є єдиною спадкоємицею, остання навіть не припускала того факту, що у неї можуть виникнути будь-які проблеми при оформленні спадщини. Просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 - це її рідна баба. В силу свого похилого віку баба дуже хворіла, потребувала сторонньої допомоги, постійного догляду, у зв`язку з чим, її мати, ОСОБА_1 тривалий час, до дня смерті ОСОБА_3 проживала разом з останньою за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до п.16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 (а.с.5), ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4439-1 від 03.08.2018р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.08.1996р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.08.1960, виданого Сєвєродонецьким бюро ЗАГС, викладеного російською мовою, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Батьком записаний - ОСОБА_9 (російською мовою), матір`ю - ОСОБА_3 (російською мовою). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 30.09.1978р., виданого Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області видно, що ОСОБА_10 (російською мовою) та ОСОБА_1 (російською мовою) уклали шлюб 30.09.1978р. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 25.02.1986р. Сєвєродонецьким ЗАГС Ворошиловградської області, шлюб між ОСОБА_10 і ОСОБА_1 (російською мовою), розірваний, про що зроблений запис №128. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 30.12.1990р. Сєвєродонецьким міським ЗАГС Луганської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 30.12.1990р., про що зроблено запис №1341. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 . З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 19.11.2018р. Сєвєродонецьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1995р., виданого Житлово -комунальною конторою концерну «Луганськбуд», згідно з розпорядженням (наказом) від 18.04.1995р. №110, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (російською мовою). Відповідно до копії довідки №8271 від 14.08.2019р., виданої Відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20.04.1999р. та знята з реєстраційного обліку 04.01.2019р., у зв`язку зі смертю. На момент смерті померла була зареєстрована одна. Відповідно до копії постанови №346/02-31 від 05.09.2019р., винесеної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із неподанням заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця та відсутністю відомостей про постійне проживання спадкодавця із спадкоємцем за однією адресою.

Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання до дня смерті ОСОБА_3 із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обставини, на які посилається ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя