П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ

Справа №761/11823/20

Резолютивна частина постанови оголошена 30 вересня 2020 року

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідачі Приватний виконавець Бережний Ярослав Вікторович, ОСОБА_2

третя особа: Державне підприємство «Сетам»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Забродським В`ячеславом Вікторовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену 10 липня 2020 року у складі судді Пономаренко Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бережного Ярослава Вікторовича, ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство «Сетам» про зняття арешту з майна, -

Справа №761/11823/20
№ апеляційного провадження:22-ц/824/11360/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Бережного Я.В., Нікітіна А.В., третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ» про зняття арешту з майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Забродського В.В. про забезпечення позову задоволено.

Зупинено продаж арештованого майна, а саме: квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Бережного Я.В. - адвокат Дейко Є.А. звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Береженого Я.В., ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство «Сетам», відповідно до позовних вимог в якій позивач просить зняти арешт з квартири, загальною площею 48,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений на майно боржника - ОСОБА_2 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. в межах виконання ВП №60699799.

Заява обґрунтовував тим, що заходи забезпечення позову по справі застосовувались за заявою та в інтересах позивача, проте, на сьогодні, змінились обставини, що зумовили вжиття заходів забезпечення позову: право власності позивача ОСОБА_1 - скасовано, відповідно підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року у справі 761/11823/20 - відпали.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року заяву представника відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Бережного Я.В.- адвоката Дейко Є.А. про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року по справі №761/11823/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Береженого Я.В., ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство «Сетам» про зняття арешту з майна, а саме: скасовано зупинення продажу арештованого майна: квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представником ОСОБА_1 - адвокатом Забродським В.В. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, він просить скасувати ухвалу про забезпечення позову, та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Зокрема зазначає про те, що постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції суд неправильно і неповно дослідив докази, неправильно та неповно встановив обставини у справі, з огляду на що ухвала є незаконною та необґрунтованою, а отже такою, що підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні клопотання представника Приватного виконавця про скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1 в жодному разі не позбавлена права власності на Квартиру із скасуванням ухвали Бородянського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 у справі № 939/65/20, якою було затверджено мирову угоду у вказаній справі. Тому потреба у забезпеченні позову реальна і дійсна, а підстави для задоволення заяви представника Приватного виконавця про скасування заходів забезпечення позову - відсутні.

Предметом позову ОСОБА_1 у даній справі № 761/11823/20 є зняття арешту з квартири. Підставами позову є вчинення приватним виоонавцем дій щодо звернення стягнення на квартиру, незважаючи на те, що майнові права на квартиру (основна частина) були придбані (оплачені) під час перебування ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2 у 2016 році та в подальшому квартира була поділена подружжям із реєстрацією права власності на неї за ОСОБА_1 .

А отже, квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Водночас, обставини щодо поділу спільного сумісного майна подружжя є предметом спору у справі № 939/65/20, що розглядається Бородянським районним судом Київської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

Таким чином, в межах вказаної справи вирішується питання щодо визнання права власності на Квартиру як майно спільної сумісної власності подружжя із визначенням частки кожного із колишнього подружжя на таке майно.

Більше того, як станом на дату постановлення оскаржуваної Ухвали, так і станом на дату подачі даної апеляційної скарги із актуальної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником Квартири є ОСОБА_1 .

При цьому, підстави набуття права власності Позивачем не є предметом спору у даній справі.

Оскільки власником квартири з моменту придбання майнових прав на неї є ОСОБА_1 , а Бородянським районним судом Київської області визначається лише частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності, підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні, натомість наявна потреба у подальшому забезпеченні позову.

Апелянт наголошує на наявності потребдля застосування заходів забезпечення позову у справі № 761/11823/20, оскільки у разі їх незастосування існує реальна загроза для ОСОБА_1 у позбавленні її права власності на Квартиру в результаті примусової реалізації на електронних торгах ДП «СЕТАМ» ще до моменту розгляду і вирішення справи судом.

Так, ОСОБА_1 стало відомо про те, що Приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 60699799, накладено арешт на Квартиру у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх боргових зобов`язань, не зважаючи на те, що Квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки майнові права на неї були сплачені в період шлюбу з ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 не є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт на Квартиру, та не повинна нести відповідальність за зобов`язаннями ОСОБА_2 , в тому числі, належним їй майном.

Однак, незважаючи на наявність спору з приводу поділу квартири та визнання права власності неї, що розглядається судом, квартира передана на реалізацію шляхом продажу на електронних торгах, що підтверджується розміщеним лотом 412989 (повторна реалізація уціненого первісного лота номер 408547) на веб-сайті реалізації майна ДП «СЕТАМ».

При цьому, торги за лотом 412989 зупинено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року у даній справі, про що зазначено на веб-сайті ДП «СЕТАМ». Однак, у разі набрання чинності оскаржуваної ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 у справі № 761/11823/20 заходи забезпечення позову, вжиті зазначеною ухвалою від 14 травня 2020 року, будуть скасовано, з огляду на що торги буде поновлено і квартиру в найближчі строки може бути реалізовано ще до дати розгляду та ухвалення рішення у справі № 761/11823/20.

Отже, у разі незастосування заходів забезпечення позову та продажу квартири, ОСОБА_1 , згідно з нормами законодавства, не матиме можливості витребувати своє законне майно.

За вказаних обставин, існує очевидна загроза позбавлення права власності та неправомірного відчуження нерухомого майна (квартири) ще до моменту розгляду справи судом.

Звідси, скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/11823/20, продаж квартири в результаті проведення електронних торгів однозначно унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 або ефективний захист прав та інтересів Позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

У зв`язку з цим, інший спосіб ОСОБА_1 захистити власне майнове право наданому етапі (до вирішення справи по суті на набрання рішенням законної сили), крім як забезпечення позову у справі № 761/11823/20 - відсутній.

При цьому, клопотання представника Приватного виконавця вмотивоване зміною обставин, що зумовили вжиття заходів забезпечення позову - начебто, скасуванням права власності ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, оскільки, право власності залишається зареєстрованим за ОСОБА_1 , суд скасуванням мирової угоди не скасовував право спільної сумісної власності подружжя, що свідчить про неналежну вмотивованість клопотання представника приватного виконавця, і, відповідно, про підстави для відмови у його задоволенні.

Вважає, що потреби для застосування заходів забезпечення позову у справі не відпали, оскільки право власності ОСОБА_1 на квартиру залишилося, більше того, ці потреби стали більш актуальними у зв`язку із скасуванням ухвали Бородянського районного суду Київської області від 26.02.2020 у справі № 939/65/20.

В судовому засіданні представник приватного виконавця Бережного Я.В. адвокат Дейко Є.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Забродський В.В., відповідач ОСОБА_2 , третя особа ДП «Сетам» в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОСОБА_3 , її представника адвоката Забродського В.В., відповідача ОСОБА_2 , третю особу ДП «Сетам» про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Судові повістки, яка надсилалися ОСОБА_3 , її представнику ОСОБА_4 , ОСОБА_2 повернулися до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Третя особа ДП «Сетам» про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, отримавши судову повістку 31 серпня 2020 року.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_3 , її представника адвоката Забродського В.В., відповідача ОСОБА_2 , та третьої особи ДП «Сетам» .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову по справі застосовувались за заявою та в інтересах позивача, проте, на сьогодні, змінились обставини, що зумовили вжиття заходів забезпечення позову: ухвала суду якою визнавалось право власності позивача ОСОБА_1 - скасовано, відповідно, наявні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року у справі 761/11823/20.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Встановлено, що хвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року в межах справи № 761/11823/20 задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме: квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

При цьому, в обґрунтування заяви, позивач вказувала на те, що вона з 20.03.2020 року є законним власником квартири на підставі ухвали Бородянського районного суду Київської області від 26.02.2020 року у справі №939/65/20 та у разі продажу квартири в межах ВП №60699799 буде порушено право власності позивача на це майно і невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого судового рішення про задоволення позову або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів Позивача.

Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2020 року № 204976994 (доданий Позивачем до позовної заяви) підставою виникнення права власності на вказану квартиру у ОСОБА_1 вказані: Ухвала іменем України, серія та номер: Справа № 939/65/20, виданий 26 лютого 2020 року, видавник: Бородянський районний суд Київської області; ухвала, серія та номер: Справа №939/65/20, виданий 18.03.2020, видавник: Бородянський районний суд Київської області; мирова угода, серія та номер: б/н, виданий 26.02.2020, видавник: Нікітін A.B., Білоус Ю.В.

Проте, на час розгляду вказаної заяви судом першої інтонації встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в межах справи №939/65/20 ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 року про затвердження мирової угоди, яка була підставою для державної реєстрації права власності на квартиру за позивачем - скасовано і справу направлено для розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, у забезпеченні позову в межах справи № 761/11823/20 - відпали потреби, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що фактично, на сьогодні, забезпечено позов за заявою особи, право власності якої на квартиру не вирішено в судовому порядку і є предметом розгляду в іншій справі (№939/65/20), тому, в даному випадку, відпала підстава в заході забезпеченні позову, який застосовано на задоволення заяви позивача у справі про скасування арешту № 761/11823/20, яка обґрунтована, зокрема, тим, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого судового рішення про задоволення позову або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів позивача, саме як власника квартири.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не скасовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають, а тому відхиляються судом, як безпідставні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвали - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Забродським В`ячеславом Вікторовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного м. Києва від 10 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна