У Х В А Л А

06.10.2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подачу даної заяви. Обгрунтовуючи дану вимогу вказує на те, що матеріальне становище ОСОБА_1 є вкрай скрутне, від відбуває покарання у Державній установі «Городищенська виправна колонія № 96» та в заявника відсутні будь які доходи.

Згідно ст.8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 три роки і 5 місяців. ОСОБА_1 відбуває покарання у Державній установі «Городищенська виправна колонія № 96».

З доданої до матеріалів справи Листа № 10/878/ від 26.02.2020 року, наданого начальником ДУ «Городищенська виправна колонія № 96» вбачається, що доходи ОСОБА_1 на 2019 рік відсутні та станом на 26.02.2020 року на особовому рахунку заявника знаходяться грошові кошти в сумі 0,94грн.

Відповідно до ст.17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ є джерелом права в Україні.

За змістом практики застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», оплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового стану заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового стану заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Таким чином, розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для встановлення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання про обґрунтованість заяви про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 420,40грн., враховуючи його скрутний матеріальний стан, відсутність жодних доходів.

Керуючись ст.ст. 136, 260, 261 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 420,40грн. з розгляду заяви про розірвання шлюбу

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко