УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Мохов Є.І., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті соби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Волноваського районного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті соби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності.

25.09.2020 року представник відповідача- адвокат Трачук О.В. звернувся до суду із клопотанням, в якому просив на час розгляду справи накласти арешт на магазин непродовольчих товарів, розташований по АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яким належить по 1/2 частки майна, до прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного)розгляду).

Так видами забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зокрема є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки є підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, до того ж об`єкт накладення арешту є предметом позову, тобто спірним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача- адвоката Трачук О.В про забезпечення позову у цивільній справі № 221/5196/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті соби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів, реєстраційний номер 15, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яким належить по 1/2 частки майна.

Копію ухвали суду про забезпечення позову для негайного виконання надіслати до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Одночасно копію ухвали надіслати сторонам, третім особам, для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.І.Мохов