ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/1357/20

провадження № 22-ц/4809/1114/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Шевченко І.М. від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити дії, відшкодування шкоди, -

встановив:

У березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19.01.2017 та 24.01.2017 він віддав часовому майстру ОСОБА_2 два механічні годинника: будильник «Витязь» у справному стані на профілактику за що ним було сплачено 100 грн., та годинник «Весна» на ремонт, заплатив 120 грн. Після дій майстра будильник він досі не отримав, а годинник «Весна» постійно працюють несправно. З цього приводу він неодноразово звертався до відповідних служб захисту споживачів, зокрема до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, однак відповідач належних заходів щодо повернення годинника не вчинив.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області повернути у його власність годинник «Витязь» цілим, справним та з гарантійним строком, відшкодувати кошти у сумі 100 грн. за невиконану роботу, відшкодувати витрати на послуги копіювання, поперу, складання заяв, а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в статті 1166 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналогічні положення міститься у частині першій статті 1167 ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що 19.01.2017 року та 24.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до майстра ОСОБА_2 з метою виконання профілактичних та ремонтних робіт будильника « Витязь » та годинника «Весна» /а.с.8/.

16.06.2017 року позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області з питання вжиття заходів та справедливих дій до проведення якісного ремонту його годинників та продовження гарантії.

23.06.2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що станом на 22.06.2017 року його годинник відремонтований та має можливість забрати його із майстерні у зручний для нього час /а.с.5/.

16.08.2018 позивач звернувся до відповідача зі скаргою в якій він зазначив, що годинник «Витязь» після ремонту 13.08.2018 року не працює та він залишає його начальнику Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області для ремонту /а.с.3/.

28.08.2018 відповідачем на адресу позивача була відправлена відповідь про те, що Головне Управління ремонтом годинників не займається, а також повідомлено про те, що для вжиття заходів щодо ремонту годинника ОСОБА_1 необхідно повідомити найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, який виконував цю роботу. Крім того, у листі зазначено , що годинник повернуто на адресу позивача /а.с.6/

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Відповідно до частин 3 та 4 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати у виконавця:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно гарантійних талонів виданих ОСОБА_2 позивачу виконавцем роботи є АОЗТ «Рембыттехника» /а.с.8/.

Отже, Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області є неналежним відповідачем у даній справі, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з безпідставністю заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний С.М. Єгорова С.І. Мурашко