Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/612/20

номер провадження 2/695/897/20

05 жовтня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого, серед іншого, входить земельна ділянка площею 0,3149 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0006, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану земельну ділянку, як і житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 за свого життя успадкувала після смерті свого батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу по справі, ОСОБА_1 .

За таких обставин позивач, після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулася до Канівської державної нотаріальної контори, де отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак у оформленні свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено, оскільки у останньої відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, окрім того померла ОСОБА_2 за свого життя належним чином свої спадкові права на земельну ділянку не оформила та теж померла. За цих підстав нотаріус, постановою від 26.02.2020 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому остання була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак від її представника, адвоката Конопатського О.О. до суду надійшла заява, згідно якої останній просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача - Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідачі позовні вимоги визнали повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 15.03.2019 року) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис за №109.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ч. 1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Як вбачається із заповіту ОСОБА_2 , який складено 22.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу, Стеблиною Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 779, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем ОСОБА_1 , та все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу по справі.

Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши у ч. 2 ст. 1223 ЦКУ, що спадкування за законом має місце лише в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом всієї спадщини.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причини позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, у цьому разі така особа не може одержати право на спадкування, окрім випадків, які прямо передбачені нормами чинного законодавства, а саме ст.. 1241 ЦК України.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач по справі звернулася до нотаріальної контори по питанню оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 132-2019, що стверджується її копією, яка надана Канівською державною нотаріальною конторою.

Отже позивач по справі у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла та звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримавши при цьому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видано державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори від 26.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 131 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Позивач наполягає, що до складу спадкового майна входить також земельна ділянка, площею 0,3149 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0006, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Однак належним чином оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, окрім того ОСОБА_2 за свого життя прийнявши вказану земельну ділянку у порядку спадкування належним чином свої спадкові права не оформила та теж померла, у зв`язку із чим постановою Канівської державної нотаріальної контори від 26.02.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Той факт, що на ім`я ОСОБА_3 був виданий та зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №210592 від 02.08.2004 року, за яким останньому належала земельна ділянка площею 0,3149 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0006, стверджується копією вказаного державного акту, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1657.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, окрім іншого, належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Згідно виписки з рішення №13/21 від 28.12.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території Чапаєвської сільської ради», ОСОБА_3 передана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка площею 0.31 га, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Благодатнівська сільська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт належності вказаних прав ОСОБА_3 .

Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2006 року, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 та проживала разом із ним на день смерті свого батька, а тому на підставі ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Таким чином на підставі вказаного вище рішення суду право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом визнано за ОСОБА_2 .

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

На підставі вказаного суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 за свого життя успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :02:005:0006, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , однак належним чином свої спадкові права на вказану земельну ділянку не оформила та теж померла.

Разом із тим відсутність у спадкодавця свідоцтва про право на спадщину на майно, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що прямо визначено в ч. 3 ст. 1296 ЦК України.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 76,264,265

ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу 22 липня 2016 року, реєстр №779, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,3149 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0006, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.