Постанова

Іменем України

08 вересня 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7901/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Білич І.М., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва

в складі судді Арапіної Н.Є.

від 25 вересня 2019 року

по справі №755/7748/19 Дніпровського районного суду м. Києва

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

до ОСОБА_1 ,

третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,

про стягнення надмірно виплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року позивач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН Дніпровської РДА, Управління) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 здійснено надмірні грошові виплати, внаслідок подання нею документів з недостовірними відомостями, просив стягнути з останньої грошові кошти у сумі 7 951, 53 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, 31.10.2014 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (далі - щомісячна адресна допомога). Згідно діючого законодавства УПСЗН призначає щомісячну адресну допомогу, а виплату такої допомоги проводить Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр). На підставі рішень Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської та Дніпровської РДА у м. Києві від 03.11.2014 та від 15.09.2016 Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідачці виплачено щомісячну адресну допомогу в сумі 4548,32 грн за період з 31.10.2014 по 29.04.2016 та в сумі 3403,41 грн за період з 13.07.2016 по 12.01.2017.

В подальшому стало відомо, що згідно даних верифікації та моніторингу достовірності інформації, наданої Міністерством фінансів України, у ОСОБА_1 підтверджено факт наявності депозитного рахунку в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас, ОСОБА_1 в порушення вимог Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, для покриття витрат на проживання, в тому числі на житлово-комунальних послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, в редакції, що діяла на час виплати щомісячної адресної допомоги, не повідомила Управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про наявність банківського депозитного рахунку із сумою вкладу понад 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Управлінням ОСОБА_1 17.07.2017 було направлено лист з проханням в добровільному порядку повернути державні кошти, як такі, що отримані останньою внаслідок надання недостовірної інформації. Однак, кошти відповідачкою так повернуто і не було, у зв'язку з чим Управління і звернулося до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем до позовної заяви було надано належний доказ наявності у відповідачки, під час виплати допомоги, банківського рахунку із сумою вкладу понад 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яким є Витяг з реєстру нарахувань та виплат щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму (далі - Витяг).

Зазначив також, що відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів пенсійного Фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (далі - Порядок), верифікацію даних про одержувачів виплат, одержаних з різних джерел здійснює Міністерство фінансів України.

За вказаних обставин просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2019 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та третя особа своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник третьої особи - Шпаковата А.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Судом вжито всіх можливих заходів щодо неодноразового повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зазначеною ОСОБА_1 у заяві до УПСЗН про виплату грошової допомоги. Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 зверталася до УПСЗН із заявою про зміну свого місця проживання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою у м. Києві та Київській області.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача колегію суддів враховано вказівки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України», щодо дотримання розумного строку для судового провадження.

У зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_1 суду невідоме, останню викликано в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи Шпаковату А.М. , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № від 31 жовтня 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 перемістилася з тимчасової окупованої території України в м. Київ, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Рішенням УПСЗН Солом`янської РДА у м. Києві від 03.11.2014 призначено ОСОБА_1 призначено грошову допомогу, як переміщеній особі, 28.05.2015, 05.01.2016 рішеннями продовжено призначення допомоги та Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплачена відповідачці щомісячна адресна допомога за період з 31.10.2014 по 29.04.2016 загальною сумою 4548,32 грн.

Згідно довідки № від 13 липня 2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 змінила місце проживання, а саме фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22).

У зв`язку зі зміною фактичного місця проживання ОСОБА_1 особову справу останньої щодо призначення адресної допомоги було передано до УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві

УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 "Про облік внутрішньо переміщених осіб", ОСОБА_1 була видана довідка від 13.07.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві від 15.09.2016 ОСОБА_1 призначено щомісячну допомогу на проживання за період з 13.07.2016 по 12.01.2017 та Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплачено щомісячну адресну допомогу в розмірі 3403,41 грн.

17 липня 2017 року УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві направило ОСОБА_1 лист про повернення грошових коштів в сумі 7951,73 грн, отриманих внаслідок надання недостовірної інформації, а саме інформації про наявність банківського депозитного рахунку із сумою вкладу понад 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у відповідача банківського депозитного рахунку із сумою вкладу понад 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, позивач вказував, що на підтвердження у ОСОБА_1 банківського рахунку до позовної заяви долучено Витяг з Реєстру нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, як надмірно сплачених, посилався на те, що такі кошти остання отримала внаслідок надання недостовірної інформації, а саме інформації про наявність банківського депозитного рахунку в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового розміру. За наявності банківського рахунку, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового розміру для працездатних осіб, адресна щомісячна допомога переміщеній особі не виплачується.

На підтвердження доводів про наявність у ОСОБА_1 банківського депозитного рахунку в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачем до позовної заяви долучено Витяг з реєстру нарахувань та виплат щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. Відповідно до даних верифікації та моніторингу достовірності інформації, наданої Міністерством фінансів України, факт наявності депозитного рахунку підтверджено.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, згідно Реєстру нарахувань та виплат щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму у ОСОБА_1 у період з 09.02.2015 по 01.03.2016 був в наявності відкритий банківський депозитний рахунок в розмірі, що перевищує 10-кратний розмірі прожиткового мінімуму (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З реєстру вбачається, що наявна в ньому інформація підтверджена відповідно до даних верифікації та моніторингу достовірності інформації, наданої міністерством фінансів України.

Даний Реєстр засвідчений підписами уповноважених осіб.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наданий позивачем Реєстр нарахувань та виплат щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність у відповідачки банківського депозитного рахунку.

Разом з тим, суд першої інстанції вищенаведених положень закону не врахував, не повно з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи доказів наявності у відповідачки банківського рахунку. що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п.1, п. 4 ч. 2 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року затверджено Порядок про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Згідно п. 2 зазначеного Порядку грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з пунктом 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У даній заяві уповноважений представник сім`ї зазначає, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно п. 11 зазначеного Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Як вже зазначалось вище, на підставі рішень УПСЗН ОСОБА_1 виплачено щомісячну адресну допомогу в сумі 4548,32 грн за період з 31.10.2014 по 29.04.2016 та в сумі 3403,41 грн за період з 13.07.2016 по 12.01.2017.

З матеріалів справи вбачається, що Витягом з реєстру нарахувань та виплат щомісячної адресної допомоги при наявності відкритих депозитних рахунків в розмірах, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, відповідно до даних верифікації та моніторингу достовірності інформації, наданої Міністерством фінансів України факт наявності у ОСОБА_1 депозитного рахунку підтверджено.

Як вбачається з даного Реєстру, депозитний рахунок в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, у ОСОБА_1 був відкритий у період з 09.02.2015 по 01.03.2016 (а.с. 14).

Матеріали справ не містять доказів, що у відповідності до вимог п. 11 Порядку ОСОБА_1 виконала свій обов`язок та повідомила Управління про наявність у неї відкритого банківського депозитного рахунку, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням УПСЗН Дніпровської РДА від 26.04.2017 закрито особовий рахунок ОСОБА_1 , визнано недійсним рішення від 15.09.2016 про здійснення виплати щомісячної адресної допомоги та виставлено переплату (а.с. 28).

З наведеного слідує, що у зв`язку з ненаданням відповідачем інформації про наявність у неї відкритого банківського депозитного рахунку, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та скасуванням рішення про виплату щомісячної адресної допомоги за період з 01.04.2016 по 12.01.2017, відповідачу надмірно виплачено грошові кошти в сумі 7951,73 грн, з яких 4548,32 грн за період з 01.03.2015 по 01.03.2016 та 3403,41 грн за період з 01.04.2016 по 12.01.2017.

07 липня 2017 року УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві на адресу ОСОБА_1 направлено лист про повернення надмірно отриманих грошових коштів у загальному розмірі 7 951,73 грн (а.с. 30).

Відповідно до абз. 3, абз. 4 п. 11 Порядку суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні докази, що надмірно отримані грошові в сумі 7 951,73 грн ОСОБА_1 повернула УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів приходить до висновку, що УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві має право отримання грошових коштів в сумі 7 951,73 грн, як таких, що були надмірно отримані ОСОБА_1 .

Враховуючи те, суд порушив норми процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, колегія суддів вважає, що в силу ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування судового рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове судове рішення, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог Закону України "Про судовий зір" позивачем, згідно платіжного доручення №2219 від 13.05.2019 сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1921,00 грн та згідно платіжного доручення №4318 від 23.10.2019 сплачено судовий збір в сумі 2881,50 грн за подання апеляційної скарги.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь УПСЗН Дніпровської РДА у м. Києві судовий збір в сумі 4802,50 грн (1921+2881,50).

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн); справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року - скасувати.

Позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надмірно виплачених коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (; місцезнаходження: м. Київ, вул. Курнатовського, 7-А, корп. 1) грошові кошти в сумі 7 951 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації судовий збір в сумі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді І.М. Білич

Л.Д. Махлай