ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №592/6883/20

Номер провадження 22-ц/816/1985/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостика С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Супруном Дмитром Володимировичем,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року в складі судді Котенко О.А., ухваленого в м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (далі - АТ «Насосенергомаш») про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Вимоги мотивувала тим, що працюючи на підприємстві тривалий період: з 08 липня 2013 року по 13 березня 2020 року на посаді стрижневика машинного формування у неналежних умовах, вона отримала з вини роботодавця професійне захворювання, внаслідок чого втратила 60% професійної працездатності, має ІІІ групу інвалідності, що завдало їй моральної шкоди, у відшкодування якої просила стягнути з відповідача 60000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_1 16000 грн в відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в дохід держави 840 грн 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Супрун Д.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши відшкодування завданої моральної шкоди у більшому розмірі.

Вказує, що в ході судового розгляду справи було достовірно встановлено, що професійні захворювання позивачки виникли через шкідливі умови праці, що свідчить про невиконання роботодавцем вимог ст. ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення здорових і безпечних умов праці.

Вважає, що за таких обставин розмір грошових коштів, стягнутих судом, не відповідає тим моральним стражданням, які довелося перенести позивачці, проходження лікування потребує значних коштів і відшкодування у розмірі 60000 грн є мінімально необхідною сумою. Стверджує, що посилання суду першої інстанції на ту обставину, що позивачка працювала в шкідливих умовах на інших підприємствах ( ПАТ «Центроліт», ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання») є не обґрунтованим, оскільки з Акту форми П-4, який склав роботодавець вбачається, що у порушення законодавства про охорону праці встановлена вина лише АТ «Насосенергомаш». Судом не враховано майновий стан сторін, а також суттєвого значення компенсації для позивачки.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Насосенергомаш» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначає, що відповідним актом встановлено, окрім вини роботодавця, також і вину позивачки у виникненні професійного захворювання, яка полягає у неефективному використанні нею у своїй роботі засобів індивідуального захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 08 липня 2013 року по 13 березня 2020 року працювала в АТ «Насосенергомаш» на посадах стрижневика ручного формування, стрижневика машинного формування (а.с. 9-10).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4 від 04 травня 2020 року ОСОБА_1 були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в стадії нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, протрузії МХД L3-L4, L5-S1 з вираженим м`язово-тонічним та алгічним синдромами зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсико-пилової етіології, стадія нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз)» (а.с.11-14).

У пункті 17 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів, недотримання режимів раціональної організації праці та відпочинку.

У пункті 18 акту вказано, що причиною виникнення професійного захворювання є недосконалість технологічного процесу, проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, локальної вібрації, фізичного перенапруження та хімічних речовин (а.с.12).

При огляді 28 травня 2020 року Сумська спеціалізована МСЕК при первинному огляді встановила ОСОБА_1 60% стійкої втрати професійної працездатності на один рік (акт від 05 травня 2020 року (04 березня 2020 року) (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я.

За ч. 1 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Вбачається, що суд першої інстанції правильно і з достатньою повнотою встановив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку з професійним захворюванням, що виникло через роботу у неналежних умовах праці в АТ «Насосенергомаш, позивачка зазнала моральних страждань, а тому поклав обов`язок з відшкодування моральної шкоди на роботодавця, стягнувши з нього 16000 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Зокрема, суд дійшов до правильного висновку про те, що у зв`язку із отриманим професійним захворюванням, позивачка втратила професійну працездатність на 60%, що призвело до фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, потреби у лікуванні, вимушених змін у житті, в результаті чого вона зазнала моральних страждань. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням всіх обставин та вимог закону, з дотриманням вимог розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо отримання позивачем професійного захворювання лише з вини відповідача є необгрунтованими, оскільки відповідний акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4 від 04 травня 2020 року, складений уповноваженими особами у встановленому законом порядку, свідчить про те, що крім вини роботодавця - АТ «Насосенергомаш» також наявна і вина ОСОБА_1 , яка полягає у неефективному використанні нею у своїй роботі засобів індивідуального захисту.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував і роз`яснення пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та належно оцінив характер, обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнала позивачка та інші обставини, зокрема, тривалість роботи на підприємствах з шкідливим умовами праці, стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, такий розмір є співмірним з завданою позивачці шкодою.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав зміни оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Супруном Дмитром Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.І. Собина

Судді: С.С. Ткачук

С.Г.Хвостик