ЄУН № 336/1288/19
пр. № 2/336/1329/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Пацалюка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 161», Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 161», який згодом уточнила (а.с. 104-108), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Позивач вказувала, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Внаслідок недбалості власника квартири АДРЕСА_2 того ж будинку, яка розташована над квартирою позивача, відбулось залиття квартири позивача та заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у вартості відновлювального ремонту в сумі 39665 гривень, вартості експертних послуг з оцінки збитків в сумі 1100 гривень, яку просила стягнути зі ОСОБА_4 . Також позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 гривень та судові витрати.

Ухвалою суду від 27.02.2019 позовну заяву було залишено без руху.

27.03.2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій збільшено вимоги про відшкодування моральної шкоди до 8000 гривень.

Ухвалою від 28.03.2019 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв?язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку проведено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою від 19.06.2019 справу прийнято у провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою суду від 05.08.2019 було задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 18.03.2020 за клопотанням позивача витребувано докази, зупинено провадження по справі у зв?язку зі смертю відповідача до залучення до участі у справі його правонаступника.

Ухвалою суду від 03.08.2020, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, було поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 17.08.2020 за клопотанням позивача замінено відповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі залучено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позові. Позивач пояснила, що у квартирі, власником якої був ОСОБА_4 фактично мешкала донька ОСОБА_3 , яка внаслідок певних особливостей своєї поведінки не доглядала за житлом, захаращувала його сміттям. Власник квартири не сплачував комунальні послуги, через щодо було припинено електропостачання, газопостачання, тощо. Фактично у квартирі АДРЕСА_2 відсутня каналізація, оскільки в ванній кімнаті немає ванної, раковини, а саме ванна кімната захаращена усіляким сміттям, у вбиральні унітаз не використовується за призначенням та закладений різним непотребом. У кухні у стіні наявний кран, який протікає, та відсутня раковина та будь-який інший злив, через що, починаючи фактично з 2011 року систематично відбувається залиття квартир внизу, зокрема квартири позивача. Оскільки спілкування із ОСОБА_4 та членами його родини не дало позитивного результату, ані ОСОБА_4 , ані його спадкоємиця ОСОБА_2 не опікуються своєю власністю, не утримують її в належному стані, позивач вказувала, що належна їй квартира перебуває у фактично нежитловому стані, адже стіни постійно вологі, розвився грибок та пліснява, а звичка мешканки квартири зверху виливати помої та продукти життєдіяльності просто на підлогу призвела до утворення стійкого неприємного запаху к квартирі позивача, через що вона вимушена проживати у своєї матері, не маючи можливості безпечного проживання у своїй квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Треті особи у судове засідання також не з`явилися, своїх представників до суду не направляли.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причину відсутності суду не повідомила, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу віл 29.11.2000 квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно із актом від 04.10.2016, що складений представниками обслуговуючої компанії Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради, в ході обстеження за зверненням ОСОБА_1 за фактом залиття її квартири з боку вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 . В кухні на стелях спостерігаються відшарування шпалер площею 4 кв.м., на стелі - сліди залиття площею 4 кв.м. На стінах санвузла спостерігаються сліди залиття площею 0,5 кв.м. Доступ до розташованої вище квартири АДРЕСА_2 не наданий. За висновками обстеження, ймовірно затоплення квартири АДРЕСА_4 відбувається періодично в результаті недбалого користування квартирними комунікаціями холодного та гарячого водопостачання мешканцями квартири АДРЕСА_2 (а.с. 19-20).

За відповіддю районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 20.04.2018 з приводу звернення ОСОБА_1 щодо залиття її квартири з квартири АДРЕСА_2 , у матеріалах інвентарної справи міститься свідоцтво про право на спадщину, видане 5 Запорізькою державною нотаріальною контрою 11.01.1999, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Згідно із актом від 18.07.2018, що складений представниками ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», при обстеженні 26.06.2018 квартири АДРЕСА_1 виявлено наступне. На стелі кухні спостерігаються вологі сліди залиття площею 1,0 кв.м., в окремих місцях - відшарування штукатурного слою в обсязі 1 кв.м., випадання шматка бетону в обсязі 0,03 кв.м. (в місці проходження стояків холодного та гарячого водопостачання між квартирам АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 ), на стінах по шпалерам спостерігаються вологі сліди залиття площею 1,2 кв.м., на стінах по кахлю - площею 1,1 кв.м. У санвузлі на стелі в місці проходження трубопроводу каналізації спостерігається незначна вологість та сліди залиття площею 0,6 кв.м, на стінах спостерігаються вологі сліди залиття площею 0,2 кв.м. доступ до обстеження квартири АДРЕСА_2 не надано. ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду для відшкодування морального і матеріального збитку (а.с.16-17).

Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 18.09.2018 з приводу повторного звернення ОСОБА_1 щодо залиття її квартири мешканцями квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 повідомлено про звернення адміністрації до обслуговуючої компанії ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», від якої отримано відповідь від 03.08.2018 та заплановано комісійне обстеження (а.с. 14).

Із вказаної відповіді вбачається таке. 15.01.2018 майстром ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», було проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 з питання залиття кухні та санвузлу із квартири АДРЕСА_2 . У кухні на стелі були виявлені сліди залиття площею 0,3 кв.м., на стінах вологі сліди залиття площею 0,1. Наступного дня майстром було обстежено квартиру АДРЕСА_2 , та встановлено, що квартира знаходиться в антисанітарному стані, у кухні відсутня мийка та спостерігається протікання крану холодної води. Внутрішньоквартирна розводка інженерних мереж знаходиться у незадовільному, неробочому стані. Мешканцю вказаної квартири надано попередження про утримання квартири у належному санітарному стані та необхідності виконати заміну внутрішньоквартирної розводки інженерних мереж холодного і гарячого водопостачання, сантехнічного обладнання. 02.04.2018 майстром було проведено чергове обстеження квартири АДРЕСА_2 та встановлено, що змін з питання утримання квартири у належному санітарному стані, виконання заміни внутрішньоквартирної розводки інженерних мереж холодного і гарячого водопостачання, заміни сантехнічного обладнання не відбулося (а.с. 15).

Із листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 03.10.2018 вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з приводу залиття її квартири мешканцями квартири АДРЕСА_5 . Було здійснено комісійне обстеження за участю представників районної адміністрації та ТОВ «Керуюча компанія Мрія», за результатами якого складено акт (а.с. 12).

Згідно із вказаним актом комісією було виявлено в квартирі АДРЕСА_4 вологі сліди залиття: на стелі кухні площею 0,3 кв.м.; на стіні кухні - площею 0,1 кв.м.; на лівій стороні туалетної кімнати. Доступ для обстеження квартири АДРЕСА_2 не був наданий. За висновками комісії рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду із позовною заявою про відшкодування збитків (а.с. 13).

Відповідно до звіту від 25.09.2018 про незалежну оцінку, що виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Брок Сревіс Плюс» розмір матеріального шкоди (прямих збитків) від неодноразового залиття з розташованої вище квартири становить 39 665 гривень (а.с. 20-28).

Із доданих до звіту фотографій наочно видна заподіяна шкода (а.с. 51-55).

За протоколом випробувань № 5851-5855 від 24.09.2018, складеного ДУ «Запорізький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», на стіні та стелі кухні квартири позивача виявлені плісеневі гриби (а.с. 59).

Відповідно до реєстраційних документів відомості про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 161», яке є третьою особою особи без самостійних вимог на предмет спору, внесені до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 62-65).

Згідно з витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , до якого пред`явлено позов, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.131-132)

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 106-2020 його спадкоємцями першої черги є дружина ОСОБА_2 та доньки: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . ОСОБА_2 прийняла спадщину у встановленому порядку, а ОСОБА_6 , направила до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 у шестимісячний строк не зверталась до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, на момент смерті спадкодавця була зареєстрована проживаючою за іншою адресою, тож не вважається такою, що прийняла спадщину в установленому порядку (а.с. 142-150).

За наданою нотаріальною конторою інформацією, відомості про спадкоємців ОСОБА_4 не змінювалися (а.с. 155).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , та відповідачем у справі є його дружина ОСОБА_2 .

Актом № СФ-000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 30.09.2018 підтверджується понесені позивачем витрати на залучення спеціаліста для оцінки завданих збитків. (а.с. 60, 61).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Як зазначено Верховним Судом в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постанові від 12.03.2020 року № 757/37285/14-ц, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Оскільки у відповідності до положень ст. 319 ЦК України власність зобов?язує, тож власник квартири має утримувати як саме житло, так і внутрішньоквартирні комунікації в належному стані, який би унеможливлював залиття нижчерозташованих приміщень.

Такий обов?язок і був у ОСОБА_4 , який станом на 2016 рік був власником квартири АДРЕСА_5 , однак, належним чином свого обов?язку з утримання квартири та забезпечення справності системи водопостачання та водовідведення не виконував, що підтверджено сукупністю досліджених судом документів.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1231 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Оскільки ОСОБА_2 єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину в установленому порядку, до складу якої увійшла і квартира, тож саме вона має відповідати за шкоду, заподіяну за життя ОСОБА_4 . При цьому у суду немає підстав сумніватись, що вартість квартири, яка є частиною спадкового майна, перевищує ціну позову ОСОБА_1 .

Також позивачем оплачені витрати на залучення спеціаліста для оцінки розміру заподіяної шкоди, які відносяться до витрат, які особа понесла для відновлення свого права.

Отже позивач має право на відшкодування шкоди у заявленому нею розмірі.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок систематичного залиття квартири позивача, значного пошкодження належної їй квартири, що призвело до фактичної неможливості безпечного проживання у ній, позивачеві було завдано також й моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенні звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації та у душевних стражданнях з приводу існування загрози здоров`ю через наявність у квартирі внаслідок затоплень, зараження плісеневих грибів, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Також відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 161», Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 40 765 (сорок тисяч сімсот шістдесят п`ять) гривень, на відшкодування моральної шкоди 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_8 ., РНОКПП невідомий;

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 161», м Запоріжжя, вул. Чарівна, 161, ідентифікаційний код юридичної особи 42469643,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», м. Запоріжжя, вул. Полякова, 13-В, .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2020 року