Справа № 610/1532/20
Провадження № 2/610/581/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Феленка Ю.А.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової І.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Новікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/1532/20 (провадження № 2/610/581/2020) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

03 липня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SM-00007856 від 03 листопада 2017 року в сумі 39 751,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» (далі ТОВ «СІМПЛ МАНІ») і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № SM-00007856.

Відповідно до умов договору факторингу № 20190529 від 29.05.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», первісний кредитор ТОВ «СІМПЛ МАНІ» відступив позивачу право грошової вимоги за кредитним договором SM-00007856 від 03.11.2017, укладеним між ним і ОСОБА_2 , на суму 39 751,35 грн, з яких: 20 409,46 грн заборгованість за основною сумою боргу, 0,14 грн заборгованість за процентами, 11 431,75 грн заборгованість за комісіями (щомісячний процент), 7 910,00 грн заборгованість за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.05.2019 позивач нарахування штрафних санкцій не здійснював. ТОВ «СІМПЛ МАНІ» було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлялося відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги з вимогою про погашення заборгованості. Відповідач ухиляється від сплати заборгованості за вказаним кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 нею не здійснювалися платежі для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки ТОВ «СІМПЛ МАНІ». Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 вказану суму заборгованості.

31.07.2020 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно якого відповідач просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог вказала, що вважає необґрунтованою і недоведеною зазначену позивачем суму заборгованості за кредитним договором. Так, у повідомленні про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № SM-00007856 від 03.11.2017 розмір заборгованості було зазначено в сумі 31 841,35 грн, що не збігається із сумою 39 751,35 грн, зазначеною у наданому позивачем у розрахунку заборгованості. Крім того, згідно додатку № 1 до договору № SM-00007856 від 03.11.2017 (графіку платежів) сума початкового кредиту становить 20 000,00 грн, а згідно позовної заяви станом на травень 2019 року тіло кредиту становило 20 409,46 грн, тобто було збільшено. Відповідач на виконання умов кредитного договору сплатила 7 185,00 грн, тому тіло кредиту повинно було зменшитися. Згідно ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахованої за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. У відзиві відповідач також заявила про застосування позовної давності до вимоги про стягнення штрафних санкцій, як однієї з підстав для відмови в задоволенні позову. Враховуючи, що відповідно до розрахунку заборгованості штрафні санкції були нараховані останній раз у травні 2019 року, відповідач вважає, що на момент пред`явлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» позову до суду сплинув строк позовної давності до вимог про стягнення відсотків, щомісячних відсотків, пені та штрафів.

17.08.2020 до суду надійшла відповідь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на відзив, у якому позивач вказав, що відповідно до умов кредитного договору № SM-00007856 від 03.11.2017, укладеного між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» і ОСОБА_2 , відповідач отримала кредит на таких умовах: сума кредиту 20 000,00 грн; плата за оформлення договору 1 020,00 грн; загальна сума страхового платежу за договором добровільного страхування життя 4 680,00 грн (п. 2.3.1 кредитного договору), за договором добровільного страхування майна фізичних осіб 650,00 грн (п. 2.3.2 кредитного договору); загальна сума кредиту 26 350,00 грн (складається з суми кредиту, плати за оформлення договору та суми страхового платежу); проценти у розмірі 0,001% річних від залишку заборгованості по кредиту; щомісячні проценти в розмірі 3,99% від загальної суми наданого кредиту. ОСОБА_2 уповноважила кредитодавця - ТОВ «СІМПЛ МАНІ» здійснити перерахування за рахунок отриманого нею кредиту згідно з заявою-дорученням таких сум грошових коштів: на отримання кредиту 20 000,00 грн, на сплату страхових платежів згідно пунктів 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору 4 680,00 грн і 650,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № SM-00007856 від 03.11.2017, складеного ТОВ «СІМПЛ МАНІ», за період з 04.12.2017 до 02.08.2018 відповідачем на рахунки первісного кредитора було сплачено 14 485,00 грн, з них: часткова сплата кредиту (тіло) 5 940,54 грн, часткова сплата річних відсотків 0,18 грн; часткова сплата щомісячних відсотків 8 544,28 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало додаткових нарахувань за кредитним договором і не застосовувало штрафних санкцій до відповідача, просить стягнути лише суму заборгованості, нарахованої первісним кредитором. Щодо посилання відповідача на сплив строку позовної давності позивач у відповіді на відзив вказав, що перебіг позовної давності за кредитним договором № SM-00007856 від 03.11.2017 починається зі спливом встановленого строку повного виконання кредитних зобов`язань. Згідно п. 3.1 кредитного договору, кредит надається на строк 36 місяців, дата повернення кредиту 03.11.2020. Тобто строк позовної давності закінчується 04.11.2023. Вважає, що позов пред`явлено в межах строку позовної давності.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання, згідно якого представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Новікова А.І. в судовому засіданні, не оспорюючи обставини укладення кредитного договору та відступлення права вимоги, позовні вимоги не визнали. Представник відповідача підтримала заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення штрафних санкцій. Також пояснила, що згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Таким чином, умова договору про надання споживчого кредиту, встановлена пунктами 2.2, 2.4, 2.8 договору, що передбачає сплату щомісячної комісії, є нікчемною, тому позивач не набув права вимоги до відповідача щодо сплати 11 431,75 грн заборгованості за комісією. Положення, що містяться у вказаних вище пунктах договору, є несправедливими, суперечать положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору), тому відповідно до ст. 18 цього ж Закону зазначені умови договору є недійсними з моменту його укладення. Надання грошових коштів відповідно до укладеного кредитного договору згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 11 431,75 грн заборгованості за комісією є незаконною та не підлягає задоволенню.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною.

16.07.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження, задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 03 листопада 2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» (кредитодавцем) і ОСОБА_2 (позичальником) було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 (а.с. 5-7).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 цього договору кредитодавець зобов`язався надати кошти у позику на умовах фінансового кредиту позичальнику, а позичальник ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Підписанням даного договору ОСОБА_2 підтвердила своє волевиявлення та бажання отримати кредит та уповноважила кредитодавця здійснити перерахування згідно з заявою-дорученням.

Договором передбачено такі умови надання кредиту:

сума кредиту 20 000,00 грн (п. 2.1 договору);

плата за оформлення договору 1 020,00 грн (п. 2.2 договору);

загальна сума страхового платежу: за договором добровільного страхування життя № SM-00007856 від 03.11.2017 - 4 680,00 грн (п. 2.3.1 договору), за договором добровільного страхування від нещасних випадків та страхування здоров`я на випадок хвороби «здоров`я ок» № 134595943/17FH 650,00 грн (п. 2.3.2 договору);

загальна сума кредиту 26 350,00 грн (п. 2.5 договору - складається з платежів, передбачених пунктами 2.2, 2.3, та суми кредиту, вказаної в п. 2.1);

річний процент (річна відсоткова ставка) - 0,001% річних від залишку заборгованості по кредиту (п. 2.7 договору);

плата за оформлення договору складається з 1,5%, що обчислюється від суми наданого кредиту за договором, вказаної в п. 2.1, та фіксованої плати в розмірі 720,00 грн. Нараховується одноразово та включається до загальної суми кредиту, що зазначена в п. 2.5 договору (п. 2.8 договору);

щомісячний процент - 3,99% від загальної суми наданого кредиту.

Пунктом 2.4 договору було передбачено, що плата за оформлення договору та страхові платежі розподіляються на кількість платежів, які позичальник повинен сплачувати щомісячно, рівними частинами.

Відповідно до п. 3.1 договору кредит було надано на строк 36 місяців, дата повернення кредиту 03 листопада 2020 року.

Згідно п. 3.3 договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити річні та щомісячні проценти до закінчення строку, визначеного в п. 3.1 цього договору. Пунктом 3.7 договору передбачено, що платежі щодо погашення суми заборгованості за кредитом, сплати щомісячних, річних процентів здійснюється у виді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

Сторони домовились, що погашення кредиту, річних та щомісячних процентів здійснюватиметься згідно графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 4.5 договору орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 64 199,72 грн та реальна річна процентна ставка становить 49,17%.

ОСОБА_2 зобов`язалася вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту, річних та щомісячних процентів відповідно до графіка платежів, вчасно та у повному обсязі сплачувати кредитодавцю всі належні проценти, передбачені договорами (пункти 5.1.2, 5.1.3 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що договір діє до 03 листопада 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 7.4 договору, за порушення позичальником строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених договором, позичальник сплачує кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу, розмір якого становить 791,00 грн за кожний випадок прострочення. Сума штрафу нараховується у розмірі 3% від загальної суми наданого кредиту.

Сторони домовились, що кредитодавцець може в односторонньому порядку припинити нарахування (зменшити розмір) штрафу (п. 7.5 договору).

Пунктом 10.4 договору передбачено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 3 роки, який може бути збільшений за домовленістю сторін.

Згідно заяви-доручення про перерахування ТОВ «СІМПЛ МАНІ» грошових коштів від 03.11.2017, ОСОБА_2 доручила ТОВ «СІМПЛ МАНІ» перерахувати за рахунок отримуваного нею кредиту такі суми грошових коштів: на отримання кредиту ОСОБА_2 20 000,00 грн, на сплату страхових платежів згідно договору № SM-00007856 від 03.11.2017 на користь ТОВ «СМАРТ-ФІНАНС» - 4 680,00 грн, та згідно договору № 134595943/17FH 650,00 грн (а.с. 8).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після укладення 31 жовтня 2019 року шлюбу з ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 100).

Відповідач ОСОБА_1 ) взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов кредитного договору не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості у відповідача за період з 03.11.2017 до 28.05.2019 виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29.05.2019 становить 39 751,35 грн, з яких: 20 409,46 грн заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 0,14 грн заборгованість за процентами, 11 431,75 грн заборгованість за комісіями (щомісячний процент), 7 910,00 грн штраф (а.с. 16, 17). Як убачається з вказаного розрахунку, з 04.12.2017 до 02.08.2018 відповідач здійснила оплату на виконання вимог кредитного договору усього на суму 14 485,00 грн, з них: тіло кредиту 5 940,54 грн, річних відсотків 0,18 грн; щомісячних відсотків 8 544,28 грн. Останній платіж було здійснено 02.12.2018 на суму 100,00 грн.

29 травня 2019 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) і ТОВ «СІМПЛ МАНІ» (клієнт) було укладено договір факторингу № 20190529 (а.с. 20-22). Відповідно до п.п. 1 договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні річні проценти), неустойки у виді штрафу за порушення Боржником строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Договором факторингу визначено, що заборгованістю є грошові зобов`язання Боржників перед клієнтом, що містяться у Реєстрі Боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками у зв`язку з наданими кредитами.

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 20190529 від 29.05.2019, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № SM-00007856, укладеним з позичальником ОСОБА_2 . Розмір заборгованості становить 39 751,35 грн, з яких: 20 409,46 грн заборгованість за основною сумою боргу, 0,14 грн заборгованість за процентами, 11 431,75 грн заборгованість за комісіями, 7 910,00 грн пеня (а.с. 23).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мотиви суду.

У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 від 03.11.2017, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 і первісним кредитором - ТОВ «СІМПЛ МАНІ», правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, неустойки та інші умови правовідношення.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 замість первісного кредитора ТОВ «СІМПЛ МАНІ» за договором про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 від 03.11.2017.

Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, річними та щомісячними процентами, неустойкою (штрафом).

Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих процентів, внаслідок чого, станом на 29 травня 2019 року було нараховано заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 39 751,35 грн.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зроблено висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов'язком банку, виконання такого обов'язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов'язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об'єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Відповідно до частин першої-третьої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг.

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Положення спірного договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 від 03.11.2017 про плату за оформлення договору, передбачені пунктами 2.2, 2.8 договору, є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.

Таким чином, плата за оформлення договору, є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними.

Отже не підлягає стягненню з відповідача передбачена пунктами 2.2, 2.8 договору плата за його оформлення в сумі 1 740,00 грн.

В іншій частині позовні вимоги є обґрунтованими.

Суд відхиляє доводи відповідача та її представника про те, що сума 11 431,75 грн є комісією, а тому умови договору про її сплату є нікчемними, оскільки згідно п. 2.9 Договору зазначена сума є не комісією, а саме щомісячними процентами, тобто платою за користування кредитними коштами. Визначення позивачем у позовній заяві та інших документах вказаної суми як комісії жодним чином не змінює умов договору.

Щодо заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 10.4 договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856, укладеного 03.11.2017 між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» і ОСОБА_1 , передбачено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки, який може бути збільшений за домовленістю сторін.

Оскільки вказаним договором було встановлено строк позовної давності тривалістю у три роки та строк повернення кредиту - до 03 листопада 2020 року, позивач звернувся з позовом до суду в липні 2020 року, тобто позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за річними процентами в сумі 0,14 грн, яка виникла за період з 03.09.2018 до 03.06.2019, та за щомісячними процентами в сумі 11 431,75 грн, яка виникла за період з 03.08.2018 до 03.06.2019, пред`явлено в межах строку позовної давності. Тому підстави для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за річними та щомісячними процентами відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки (штрафу) в сумі 7 910,00 грн, яка виникла за період з 03.08.2018 до 03.05.2019, суд дійшов висновку, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом у липні 2020 року, пропустив строк позовної давності в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки.

Враховуючи, що відповідачем заявлено про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд відмовляє в задоволені позову в частині стягнення неустойки (штрафу) в сумі 7 910,00 грн, з зазначених підстав.

Суд не застосовує положення ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилалась представник відповідача, оскільки стаття 11 цього Закону на момент укладення між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» і ОСОБА_1 договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 від 03.11.2017 діяла у редакції Закону № 1734-VIII від 15.11.2016, та не містила положень, на які посилається представник відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в сумі 30 101,35 грн, за вирахуванням суми плати за оформлення договору в сумі 1 740,00 грн та неустойки (штрафу) в сумі 7 910,00 грн (39 751,35 1 740,00 7 910,00 = 30 101,35).

Судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 102,00 грн судового збору (а.с. 1).

У зв`язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов на суму 30 101,35 грн, що становить 75,72 процента від загальної ціни позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1 591,63 грн, що відповідно становить 75,72 процента від загальної суми судового збору, сплаченого позивачем під час звернення до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 256-258, 261, 267, 509, 525, 526, 546, 549, 626, 628, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007856 від 03 листопада 2017 року в сумі 30 101,35 грн (тридцять тисяч сто одна гривня 35 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору в сумі 1 591,63 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 63 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя