РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - cудді Марків Ю.С.

при секретарі - Цунівській А.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 після здійсненої реконструкції за рахунок прибудови, надбудови квартири загальною площею 196,8 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м., комори в підвалі: площею 4,6 кв.м., 1,7 кв.м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що будинок на АДРЕСА_2 перебуває у власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради, заходиться на балансі Львівського комунального підприємства «Вулецьке». Відповідно до довідки, виданої Львівським комунальним підприємством «Вулецьке» від 06.11.2019 року №859/вих. будинок є окремостоячий та одноквартирний. В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано та проживає шість осіб: ОСОБА_5 , 1960 р.н., ОСОБА_3 , 1979 р.н., ОСОБА_4 , 1983 р.н., ОСОБА_1 , 1977 р.н., ОСОБА_2 , 2002 р.н., ОСОБА_2 , 1996 р.н. З 1986 року по 2007 рік основним квартиронаймачем квартири був ОСОБА_6 , який 26.11.2007 року виписаний в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області. Рішенням виконавчого комітету Радянської районної ради народних депутатів від 16.09.1986 року №442 змінено договір найму на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 у зв`язку з смертю основного квартиронаймача вітчима ОСОБА_7 , склад сім`ї 10 осіб. Позивач також зазначає, що згідно довідки, виданої Львівським комунальним підприємством «Вулецьке» від 07.11.2013 року, добудова і надбудова другого поверху до квартири АДРЕСА_1 здійснена до 1990 року. Відповідно до акту, складеного працівниками ЛКП «Вулецьке» від 26.11.2013 року про те, що комісією з виходом на місце виявлено, що в будинку АДРЕСА_2 в 1990 році проведена добудова та надбудова другого поверху. Даний факт підтверджують сусіди, мешканці суміжних будинків: АДРЕСА_3 ОСОБА_8 та АДРЕСА_5 ОСОБА_9 . Крім цього, факт реконструкції кварити АДРЕСА_1 шляхом добудови другого поверху, як зазначає позивач, підтверджується постановою від 30.08.1990 року №1027, виданою адміністративною комісією при виконкомі Радянської районної ради народних депутатів про накладення штрафу на ОСОБА_6 . До реконструкції квартира АДРЕСА_1 складалась з трьох кімнат житловою площею 42,75 кв.м., кухні з комунальними вигодами, загальна площа 84,90 кв.м. До квартири АДРЕСА_1 в результаті реконструкції було прибудовано, надбудовано 111,9 кв.м. Загальна площа квартири АДРЕСА_1 після реконструкції становить 196,8 кв.м.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2020р. відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Письмового відзиву на позовну заяву відповідачі не скерували.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Львівської міської ради, зазначивши, що позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, при цьому, подали заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої Франківською районною адміністрацією №835 від 14.08.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано шестеро осіб: ОСОБА_5 , 1960 р.н., ОСОБА_3 , 1979 р.н., ОСОБА_4 , 1983 р.н., ОСОБА_1 , 1977 р.н., ОСОБА_2 , 2002 р.н., ОСОБА_2 , 1996 р.н. Основний квартиронаймач квартири був ОСОБА_6 , який 26.11.2007 року виписаний в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області.

Згідно довідки, виданої Львівським комунальним підприємством «Вулецьке» від 07.11.2013 року, добудова і надбудова другого поверху до квартири АДРЕСА_1 здійснена до 1990 року.

Відповідно до акту, складеного працівниками ЛКП «Вулецьке» від 26.11.2013 року про те, що комісією з виходом на місце виявлено, що в будинку АДРЕСА_2 в 1990 році проведена добудова та надбудова другого поверху.

Відповідно до довідки, виданої Львівським комунальним підприємством «Вулецьке» від 06.11.2019 року №859/вих. будинок є окремостоячий та одноквартирний.

Як вбачається з постанови від 30.08.1990 року №1027, виданої адміністративною комісією при виконкомі Радянської районної ради народних депутатів, на ОСОБА_6 було накладено адміністративне стягнення за самовільну добудову другого поверху в будинку АДРЕСА_2 .

Зі звіту про технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкту вбачається, що роботи з реконструкції квартири прибудовою і надбудовою не порушили технічних вимог і правил експлуатації будинку, відповідають вимогам, встановленим державними будівельними нормами, основним положенням і приписам законодавства про архітектурну діяльність, законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови населених пунктів, а квартира - закінчений після здійснення реконструкції будівництвом об`єкт, що відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, готовий до експлуатації.

Згідно п. «а», «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Львівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м.Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. 5.1.2 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р., Львівська міська рада уповноважена звертатись до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво за територіальною громадою м.Львова.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Визнання права в цивільному законодавстві - це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб`єктами цивільного права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між сторонами і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов`язку. Однак, слід зазначити, що в силу ст. ст. 8, 55, 124 Конституції України, цей спосіб захисту може застосовуватись не тільки за наявності спору, але й при невизначеності правового стану майна. Такий спосіб захисту здійснюється на підставі пред`явлення позову про визнання права власності, який може поєднувати не тільки правову вимогу визначення наявності чи відсутності правовідносин, а ще й вимогу про наявність чи відсутність цивільних прав та обов`язків щодо майна.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що самочинно рекунструйована квартира АДРЕСА_4 з переплануванням і розширенням за рахунок прибудови і надбудови перебуває у державній власності, власником земельної ділянки, на якій збудувана самочинна прибудова до квартири на АДРЕСА_2 , з урахуванням того, що чинне законодавство передбачає визнання права власності на самочинно здійснене будівництво за власником земельної ділянки, перешкоди для задоволення позову відсутні, адже саме будівництво відповідає вимогам будівельних норм та правил і не порушує прав інших осіб, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,12,81,82,223,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 319, 376 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за територіальною громадою м. Львова право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 після здійсненої реконструкції за рахунок прибудови, надбудови квартири загальною площею 196,8 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м., комори в підвалі площею 4,6 кв.м., 1,7 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Марків