Справа № 212/3650/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання - Нестеренко В.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2020 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зміни способу їх присудження, а саме з 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, до повноліття дитини починаючи стягнення з дні набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. Виконуючи вищезазначене рішення суду, він намагався завжди вчасно сплачувати кошти на утримання дитини.

З 27 вересня 2013 року, ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , і ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_7 (актовий запис № 77 від 21.01.2014 року). ОСОБА_6 звернулась до суду щодо стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 .

На теперішній час, позивач офіційно не працює (що підтверджується копією трудової книжки), і не має постійного доходу зі стабільним розміром (як то можливо наприклад у випадку отримання заробітної плати за трудовим договором), його дохід має мінливий і нерегулярний характер. Якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обстави, що має істотне значення, суд може присудити аліменти у твердій грошовій сумі - ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України.

Щомісячно, позивач повинен сплачувати аліменти у сумі більше 3000,00 гривень, ця сума інколи складає більше половини від його заробітку.

Позивач вказує, що ОСОБА_5 зараз 13 років, прожитковий мінімум на дитину від 6 років до 18 років складає 2218,00 гривень та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень. Обставини, на які посилається позивач, підтверджуються письмовими доказами, які додані до даної позовної заяви і наявні у нього оригінали.

Ухвалою суду від 11.06.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача не скористались правом надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 04.02.2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.12.2010 року на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття. Рішення суду набрало законної сили 15.02.2011 року (а. с. 9).

Відповідно до Судового наказу від 05.06.2020 року, стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 30).

Відповідно до розрахунку по аліментам, виданого Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) по виконавчому листу № 2-1364 від 24.02.2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 станом на 01.06.2020 року нарахована сума аліментів з 01.01.2020 року в розмірі 16892,50 гривень, з них сплачено 3000,00 гривень, загальна сума боргу станом на 01.06.2020 становить 13892,50 гривень (а. с. 31).

Відповідно до трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_4 (а. с. 10-11) 25.06.2014 р. звільнений з «Будівельного управління № 4» ПАТ «Криворіжіндустрой» за ст. 38 КЗпП за власним бажанням.

Інші докази про доходи позивача, про його стан здоров`я, про витрати на лікування, про обставини, які негативно впливають на його матеріальний стан, тощо немає.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Сімейного кодексу України та іншими нормативно - правовими актами та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у вказаній статті наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року прожитковий мінімум становить: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218,00 гривень, з 1 липня - 2318,00 гривень, з 1 грудня - 2395,00 гривень .

При цьому суд звертає увагу, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначений законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено частиною друга статті 182 СК України.

Крім того, суд вважає, що зміна способу, а отже і розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення, погіршить матеріальне становище дитини, та унеможливить забезпечення її належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, відмовити відповідачу у задоволенні позову в частині зміни способу (розміру) стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки ним не додано достатньо доказів до матеріалів справи про його скрутне матеріальне становище.

Та обставина, що позивач не працює, не отримує доходи, та не має майна, не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Останній є працездатним, та зобов`язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати свою малолітню дитину. Доказів щодо обмежень в працездатності через стан здоров`я позивачем не надано. Доказів стосовно інших підстав, передбачених ст.192 СК України, згідно яких розмір аліментів можна було б зменшити, також позивачем не вказано та не надано.

Суд вказує, що позивач, відповідно до Судового наказу від 05.06.2020 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно.

Враховуючи викладене, та насамперед інтереси дитини та рівне матеріальне забезпечення обох дітей від батька (позивача по справі), суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові в частині зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також положення ст.182 СК України, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.3, 7, 36, 84,85, 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН «Про права дитини», керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру способу стягнення аліментів, повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2020 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак