Справа № 324/890/20
Провадження № 2/324/402/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому на підставі ст.192 СК України просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2010 року №2-232/10 та виконавчого листа № 30-232/10 від 23 лютого 2010 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року №324/2280/18, та виконавчого листа №2/324/190/2019, 324/2280/18 від 28 лютого 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його доход, (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2010 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчі листи, видані на виконання вказаних рішень суду, перебувають на примусовому виконанні за місцем його роботи у ТОВ «Дніпрокераміка».

Таким чином, на теперішній час з нього стягуються аліменти на неповнолітніх дітей у загальному розмірі 1/2 частина з усіх видів його заробітку.

Позивач вважає, що аліменти у такому розмірі є занадто великими.

На обґрунтування цього він зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто, чинне законодавство передбачає стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі однієї треті заробітку платника аліментів. Водночас, оскільки з нього у сукупності на двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки його заробітку, вважає, що таке стягнення суперечить нормам чинного законодавства та є підставою для зміни розміру аліментів, що з нього стягуються за рішеннями судів.

На теперішній час його сімейний та матеріальний стан змінився, що підтверджується Звітом про здійснення відрахування та виплат, тому вважає, що є усі підстави для зменшення розміру аліментів на обох дітей до 1/3 частини, тобто по 1/6 на кожну дитину. У той час коли він платив аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частини, то це цілком відповідало його можливостям. На теперішній час аліменти на двох дітей з нього стягуються у загальному розмірі 1/2 частини його доходів, що є для нього непосильно. Тому він просив позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав суду письмову заяву, у якій позов, поданий ним до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів підтримав, просить його задовольнити, справу просить розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 також не з`явилася, але надала суду надала письмову заяву, у якій позов, поданий до неї ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, визнала, проти його задоволення не заперечує, справу просить розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 також не з`явилася, але надала суду письмову заяву, у якій позов, поданий до неї ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, не визнала, проти його задоволення заперечує, справу просить розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів моїх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З копії звіту про здійснені відрахування та виплати №25 від 10 червня 2020 року, виданого ТОВ «Дніпрокераміка», встановлено, що з ОСОБА_1 за виконавчим документом В/Л №30-232/10 від 23 лютого 2010 року за період з червня 2019 року по травень 2020 року утримана сума у загальному розмірі 16373,61 грн. (без врахування податків та інших платежів).

З копії звіту про здійснені відрахування та виплати №26 від 10 червня 2020 року, виданого ТОВ «Дніпрокераміка», встановлено, що з ОСОБА_1 , за виконавчим документом №2/324/190/2019 від 28 лютого 2019 року утримана сума у загальному розмірі 15837,23 грн. (без врахування податків та інших платежів).

Посилаючись на те, що, після визначення розміру аліментів його сімейний та матеріальний стан змінився, позивач просить суд на підставі ст.192 СК України змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання кожного із синів, з 1/4 частини на 1/6 частину.

Встановлені судом вищевказані обставини, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З вищенаведених норм випливає те, що, підставою для зміни розміру аліментів, визначених судом, є виникнення після ухвалення судового рішення обставин, які свідчать про зміну матеріального чи сімейного стану платника аліментів, погіршення чи поліпшення стану здоров`я останнього.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження існування зміни матеріального чи сімейного стану позивача, або погіршення здоров`я останнього після ухвалення рішень суду про стягнення з нього аліментів на обох дітей.

При цьому, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначеного у виконавчому листі, у процедурі виконання та стягнення аліментів.

У той же час, суд не бере до уваги посилання позивача на зміну його сімейного стану, оскільки до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження вказаної обставини. При цьому, станом на час ухвалення рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року позивач знав, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що з нього будуть стягуватися також аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у такому ж розмірі, але він визнав позов ОСОБА_2 , тим самим погодився на стягнення з нього аліментів на обох дітей у розмірі половини від його заробітку.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на зміну його матеріального стану, оскільки зі звітів про здійснені відрахування та виплати №25 від 10 червня 2020 року та №26 від 10 червня 2020 року, виданих ТОВ «Дніпрокераміка», встановлено, що з ОСОБА_1 за виконавчим документом В/Л №30-232/10 від 23 лютого 2010 року за період з червня 2019 року по травень 2020 року заробітна плата позивача також не мала стабільного розміру, але він чомусь раніше з аналогічним позовом до суду не звертався. При цьому, позивачем до суду актуальних відомостей про розмір його заробітної плати станом на час розгляду даної справи надано не було. Крім того, позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього інших доходів, крім заробітної плати, а також погіршення стану його здоров`я, якщо така обставина мала місце. Наведене не дає підстав беззаперечно стверджувати, що дійсно матеріальне становище позивача погіршилося настільки, що він не може сплачувати аліменти на обох дітей у розмірі половини від заробітку.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тому суд при вирішенні даної справи, у першу чергу, захищає інтереси дітей на достатній рівень життя і вважає такою, що суперечить інтересам дитини, заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, у зв`язку з чим суд не приймає її до уваги.

Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи відсутність обставин, визначених у ст.192 СК України, які б свідчили про те, що після ухвалення судових рішень відбулась зміна сімейного або матеріального стану, або стану здоров`я позивача, суд, враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити повністю.

Судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.