Справа № 346/1999/20
Провадження № 2/346/1156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря Максимюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради ОТГ (с. Товмачик) про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому вказали, що будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належало на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному будинку ніхто не був зареєстрований та заповіту від імені померлої не посвідчувався. Спадщину прийняв її син - батько позивачів ОСОБА_4 , подавши заяву до державного нотаріуса. Інших спадкоємців , які б претендували на спадщину, не має. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачів ОСОБА_4 помер, заповіту від імені померлого не посвідчувалося. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Спадщину за законом після смерті батька по 1/2 частині прийняли позивачі. З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримали відмови, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

В судове засідання від позивачів надійшли заяви, в якій вимоги позовної заяви підтримали, просять справу слухати у їх відсутності.

Представник відповідача - Коломийської міської ради ОТГ с.Товмачик в судове засідання не з`явився, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повістки, яке повернулось до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачів, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого була - ОСОБА_3 , що підтверджується копіює свідоцтва про право власності, виданим виконкомом Коломийської міської ради від 05.09.1989 року за № НОМЕР_1, випискою із інвентаризаційних матеріалів Коломийської МБТІ від 09.04.2019 року за № 63860 та довідкою Коломийської міської ради (с. Товмачик) від 05.03.2020 року за № 48/01.2.3/1-15.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 у даному житловому будинку проживала тільки голова двору - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою Коломийської міської ради (с. Товмачик) від 05 березня 2020 року за № 48/01.2.3/1-15 (а.с.42).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть від 29 вересня 2014 року зроблено актовий запис за № 20 (а.с.44)

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала та не посвідчувала, що підтверджується довідкою Коломийської міської ради (с. Товмачик) від 05 березня 2020 року за № 48/01.2.3/1-15 (а.с.42).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син, батько позивачів ОСОБА_4 , подавши заяву до державного нотаріуса. Інших спадкоємців, які претендували на спадщину, не має, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39897549 від 17.03.2015 р. - спадкова справа № 147/2015 р. (а.с. 52-53)

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивачів - ОСОБА_4 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 09 грудня 2015 року зроблено актовий запис № 31 (а.с. 45). За життя померлий ОСОБА_4 жодних заповітів не складав та не посвідчував.

Після смерті батька позивачів, відкрилася спадщина за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Спадщину за законом після смерті батька по 1/2 частині прийняли позивачі.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину за законом не має.

З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримали відмови, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Крім того свідоцтво про право власності, видане виконкомом Коломийської районної ради 05.09.1989 року втрачене, про що позивачами подано оголошення в газету ЗР-Інформ (а.с. 58).

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 03.02.2020 р. вартість будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 становить 89100,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та, керуючись ст.ст.223, 247 ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 7 вересня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.