КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 367/7633/18

провадження №22-ц/824/11386/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 червня 2020 року /суддя Оладько С.І./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів та вселення позивача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про усунення перешкод у володінні та користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та вселення до квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 червня 2020 року позов задоволено. Усунуто перешкоди у володінні та користуванні належною ОСОБА_2 на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із зазначеної квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та вселення у квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 244-248/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що протягом тривалого часу вона належним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання коштів, сплативши 46595.60 грн, в тому числі за даними банку, проте, із 24.12.2015 Національний банк України прийняв рішення про відкликання ліцензії ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ліквідацію банку та банк не мав можливості надати клієнтам банку інформацію про рахунки для зарахування коштів в рахунок погашення кредитів, в вказані у договорі рахунки були заблоковані. В подальшому вона виявила, що укладений між нею та ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" договір про надання коштів на споживчі цілі містить приховані умови - на різних сторінках договору визначено різні розміри (значно більшої) процентної ставки за користування кредитними коштами, додаткові платежі за користування коштами та інше. На даний час справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", правонаступник ТОВ "ФК "МОРГАН КЕПІТАЛ" знаходиться на розгляді Ірпінського міського суду Київської області. Вказувала, що договір купівлі-продажу є фіктивним, а ОСОБА_2 є підставною особою для правочину, оскільки зазначений громадянин є власником не однієї такої квартири, жодного разу не був у квартирі, не мав наміру її придбавати та не несе обов`язків щодо її утримання. ТОВ "ФК "МОРГАН КЕПІТАЛ" також незаконно стала власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки, перереєстрація квартири відбулася з порушенням норм чинного законодавства України, без повідомлення ОСОБА_4 про відступлення боргу за договором про надання кредиту на споживчі цілі та за паралельним зверненням банку до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення залишку коштів за кредитом. Також зазначала, що не була повідомлена про час і місце розгляду даної справи, оскільки протягом тривалого часу проживає за кордоном в державі Ізраїлі. Про цю обставину суду було відомо як із матеріалів даної справи, так і з пояснень представника ОСОБА_3 , її адвоката Кушніренко І.О. Проте, суд не повідомляв її про час і місце розгляду справи, не направляв за місцем її проживання копії позову.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що доводи про недійсність кредитного договору та несправедливі умови не є предметом розгляду даного позову. Щодо передачі боргу, то правочин є правомірний якщо інше не встановлено законом або не визнано судом. Перереєстрація спірної кватири відбулась у відповідності до вимог чинного законодавства, водночас відповідачем не доведено своєї позиції належними доказами. Щодо повідомлення про судові засідання, у матеріалах справи наявна довіреність на представництво інтересів ОСОБА_6 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Зазначену квартиру позивач придбав у ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» () на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2018 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком 3.3. У свою чергу ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» на час відчуження даної квартири було власником спірної квартири на підставі договору іпотеки квартири від №ZXR01952121.145535.002 від 25.07.2013 р., договору відступлення права вимоги за даним договором, який посвідчений нотаріусом 10.11.2017 р. Право власності на квартиру за ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» було зареєстровано 26.03.2018 р. держаним реєстратором Скоріною О.М. /а.с.6-8/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 391 ЦК України про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; ст. 383 ЦК України якою передбачено, що власник житлового будинку, квартири право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб; ч. 1 ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , зазначену квартиру позивач придбав у ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2018 р., на час розгляду справи по суті зазначений договір купівлі-продажу квартири у передбаченому законом порядку не визнаний недійсним, водночас, у квартирі зареєстрована ОСОБА_1 , не зареєстрована, але проживає відповідач ОСОБА_3 , позивач, як власник квартири позбавлений можливості проживати, вільно володіти та користуватись зазначеною квартирою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, про те, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 належним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання коштів, сплативши 46 595.60 грн, в тому числі за даними банку, про те, що із 24.12.2015 Національний банк України прийняв рішення про відкликання ліцензії ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ліквідацію банку та банк не мав можливості надати клієнтам банку інформацію про рахунки для зарахування коштів в рахунок погашення кредитів, а вказані у договорі рахунки були заблоковані, колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не мають відношення до даної справи. Окрім того, не надано ОСОБА_1 доказів належного виконання зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що укладений між нею та ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" договір про надання коштів на споживчі цілі містить приховані умови та його оскарження шляхом звернення з позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", правонаступник ТОВ "ФК "МОРГАН КЕПІТАЛ" знаходиться на розгляді Ірпінського міського суду Київської області, не приймаються до уваги як такі що не відносяться до предмета спору.

Також колегія суддів наголошує на тому, що представником ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подавалось клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з оскарженням ОСОБА_1 кредитного договору /т. 1 а.с.16/, судом першої інстанції відмовлено, заявником рішення не оскаржене.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи про те, що договір купівлі-продажу є фіктивним, а ОСОБА_2 є підставною особою для правочину, як такі, що не доведені належними доказами, про що також було наголошено судом першої інстанції. Апелент не оскаржувала ані відступлення права вимоги за даним договором, ані договору купівлі-продажу спірної квартири. Доказів виконання зобов`язань за кредитним договором також не надає.

Частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі, фактично у ній проживає її мати ОСОБА_3 , яка є власником кв. АДРЕСА_2 /а.с.19/. Жодного законодавчого обґрунтування щодо неможливості виселення відповідачів без надання їм іншого жилого приміщення, ними не вказано. Відсутня вказівка на таке і в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 червня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: