ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

10 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 643/8109/16-ц

провадження № 22-ц/818/2465/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене о 16 годині 26 хвилин 3 грудня 2019 року у складі судді Букреєвої І.А.,

УСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) щодо примусового стягнення грошових коштів в розмірі 50 % з її заробітної плати та пенсії , що надходили на її банківські рахунки, відкриті в банківській установі відповідача. Зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» відшкодувати завдані їй цими діями збитки шляхом повернення стягнутий сум з пенею та процентами за їх користування. Визнати незаконною бездіяльність Банку щодо не списання з банківських карткових рахунків ОСОБА_1 2596 грн 39 коп. щомісячно та не перерахування їх на погашенням боргу послуги «Оплата частинами». Визнати договори від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 про надання ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн нікчемними, застосувати до договорів наслідки нікчемності, зобов`язавши Банк повернути списані кошти. Визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо розголошення відомостей стосовно позивача, як суб`єкта персональних даних, у ході виконання споживчого договору, незаконними.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрила банківські рахунки для отримання заробітної плати та пенсії, їй були видані картки. Починаючи з січня 2015 року з її карток ПАТ КБ «Приватбанк» проводилося списання грошових коштів у розмірі 50% від усіх надходжень, що поставило її в скрутне становище. Так, 26.02.2015 року із заробітної плати позивача, яка складалася із також і з матеріальної допомоги, банківською установою автоматично списані на погашення простроченої заборгованості 6 580,45 грн, що становить 50% від отриманої заробітної плати. 12.02.2015 з зарплатної картки Банком автоматично списані на погашення простроченої заборгованості 1 008 грн 50 коп., що становить 50% заробітної плати, в лютому 2015 року з пенсійної картки списано 50% у сумі 1100 грн, а всього в лютому 2015 року Банком неправомірно списано з карток ОСОБА_1 понад 8 600 грн.

У березні 2015 року Банк автоматично списав із зарплатної картки на погашення простроченої заборгованості заробітну плату, із якої 3 823,44 грн - допомога по державному соціальному страхуванню, біля 3 000 грн, що свідчить про те, що банківською установою в порушення Закону України «Про виконавче провадження» було звернуто стягнення на допомогу по державному соціальному страхуванню та заробітна плата списана в розмірі 100 %.

Аналогічно, в жовтні 2015 року банківською установою з зарплатної картки автоматично списано на погашення простроченої заборгованості заробітну плату, яка включала в себе 5 182,66 грн - допомогу по державному соціальному страхуванню, в сумі майже 5 000 грн та враховуючи, що заборонено законом здійснення звернення стягнення на допомогу по державному соціальному страхуванню, банківською установою автоматично списана заробітна плата в розмірі 100%.

Протягом 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списував з її банківських рахунків заробітну плату та пенсію у сумі понад 50 000 грн, що становить 50% від усіх надходжень на банківські картки. Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, може бути звернено тільки за рішеннями суду про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Крім того, зазначеними діями ПАТ «ПриватБанк» порушив вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати за наявності виконавчого документу, що видається на підставі рішення суду, не може перевищувати 20 відсотків. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно, з грубим порушенням вимог діючого законодавства, з перевищенням своїх повноважень та з грубим порушенням конституційних прав позивача проводив незаконні дії щодо примусового списання грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_1 , відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач підписавши анкету-заяву приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/Dages/70/, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Отже, списання коштів з інших рахунків позивача, відкритих в ПАТ КБ ПриватБанк», є правомірним, оскільки положеннями закону і умовами договору прямо передбачено право кредитора на списання грошових коштів з рахунку боржника за наявності кредитної заборгованості. Щодо вимог позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача з розголошення відомостей стосовно неї, як суб`єкта персональних даних, а також використання конфіденційної інформації щодо фінансового стану позивача, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено, бо позивачем не надано доказів, що розміщена інформація є недостовірною або такою, що розголошує персональні данні. Також не надано доказів, щодо визнання договорів від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 про надання ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн нікчемними внаслідок недотримання письмової форми договорів, змінення умов договорів в односторонньому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні підстави вважати, що сторони погодили всі істотні умови договору, підписуючи анкету-заяву. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містить відомостей, яку саме кредитну картку та за яким тарифом з обслуговування кредитних карток просила надати позивач. Ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису позивача. Укладений кредитний договір від 18.02.2011 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту. Висновки суду щодо надання позивачем згоди на Умови надання банківських послуг шляхом особистого підписання заяви-анкети є необґрунтованим та суперечить правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019. Крім того, роздруківка витягу з Тарифів із сайту не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони Банку, яка може вносити відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що зазначено у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015. Суд першої інстанції не надав правової оцінки діям відповідача щодо незаконного нарахування штрафних санкцій та незаконного їх стягнення. Крім того, у 2014 році Банк не проводив списання грошових коштів у достатньому розмірі на погашення боргу та незаконно нараховував штрафні санкції, штучно нарощуючи заборгованість по кредиту, та змінюючи відсоткову ставку. Позивач не заперечує факту отримання кредитних коштів, проте вважає, що жодних боргових зобов`язань перед відповідачем немає, оскільки отримані кредитні кошти повернуті Банку, а неправомірне нарахування та списання коштів Банком проводилося незаконно, з грубим порушенням законодавства.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судової економічної експертизи. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 дійсно отримувала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» у розмірі 8000 грн, який потім був збільшений до 15000 грн. За користування кредитними коштами із зарплатної та пенсійної карток позивача щомісячно автоматично мали списувалися грошові кошти у вигляді відсотків у розмірі понад 1 тис. грн. 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 Позивач скористалася послугою Банку «Оплата частинами», тобто здійснила розрахунок карткою «Універсальна» за надані послуги кредитними коштами в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн відповідно, всього в загальній сумі 24 975 грн, які мала повернути протягом 12 місяців. При цьому власне договору про надання споживчого кредиту в сумі 24 975 грн між ОСОБА_1 та Банком в письмовій формі укладено не було, оригінал договору позивачу, як споживачеві послуг, переданий не був.

При оплаті послуг по ремонту автомобіля ОСОБА_1 було видано чеки, у яких були зазначені номера договорів від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013, які позивачем із Банком не укладались.

Зокрема, в чеку № 100082 від 16.10.2013 зазначено, що позивач підтримує зобов`язання по договору НОМЕР_1 від 16.10.2013 та доручає Банку встановити регулярний платіж з карти № НОМЕР_2 на погашення заборгованості по картці НОМЕР_3 . Також, в цьому чеку зазначено наступні дані: комісія - 2 567,81; кількість платежів; щомісячний платіж - 1078,58; перший платіж - 16.10.2013; останній платіж 19.09.2014. Згідно з інформацією, що містилася на сайті Банку кожні 30 днів з моменту здійснення розрахунку з картки Позивача буде списуватися сума щомісячно платіж, який згідно з виданим Позивачем чеком становив 1 039,59 грн, 1 078,58 грн та 478,22 грн, всього в загальній сумі 2 596,39 грн.

Протягом 2014 року щомісячними платежами на зарплату та пенсійну картки позивача були перераховані кошти в розмірі понад 128 000 грн, що було достатнім для списання банком 2596 гн 39 коп. на погашення кредитної заборгованості. Проте у 2014 році заборгованість Банком не списувалась, а починаючи з січня 2015 року з карток в порушення вимог діючого законодавства Банком розпочато утримання грошових коштів позивача у розмірі 50 % від усіх надходжень. При цьому Банк в односторонньому порядку підвищував розмір процентів за користування коштами.

З наданих Банком виписок по руху грошових коштів не можливо встановити призначення сплачених сум, яка спрямовується на погашення тіла кредиту, відсотків, законність підвищення відсотків , призначення платежу. І для встановлення зазначених обставин необхідні спеціальні знання.

Тому позивач просить про призначення судово-економічної експертизи. На вирішення експертів просить поставити наступні питання: 1) Чи відповідає документальне оформлення операцій про видачу кредитних коштів квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 на суму 10 000 грн, 10 375 грн та 4600 грн відповідно вимогам Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту; 2. Чи була можливість у ПАТ КБ «Приватбанк» протягом 2013 - 2014 років списувати грошові кошти на погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту по операціях про видачу кредитних коштів згідно квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн. відповідно з заробітної плати та пенсії ОСОБА_1 , що надходили на її рахунки, відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання заробітної плати та пенсії; 3. Чи змінювалася процентна ставка ПАТ КБ «Приватбанк» при нарахуванні заборгованості ОСОБА_1 по операціях про видачу кредитних коштів згідно квитанцій 2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн та чи відповідає це умовам договору та нормам діючого законодавства; 4. У якому розмірі ПАТ КБ «Приватбанк» здійснювалося списання грошових коштів на погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту за операціями про видачу кредитних коштів згідно квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4600 грн відповідно з заробітної плати та пенсії позичальника ОСОБА_1 , що надходили на її рахунки, відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання заробітної плати у відповідний період, в т.ч. з коштів, що надходили в якості допомоги по соціальному страхуванню, в разі тимчасової непрацездатності?

Проведення судової економічної експертизи Мусієнко С.О. просить доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого в апеляційній скарзі клопотання відповідача, суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі експертизи підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_1 до Банку обґрунтований тим, що кошти з її рахунків неправомірно списувалися Банком в розмірі більшому, ніж погоджений сторонами договору, з посиланням на кредитні договори, які ОСОБА_3 не укладалися.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв`язку із правомірністю дій Банку та не доведенням протилежного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2018 було задоволене клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи, на вирішення якої поставлені ті ж питання, які позивач просить поставити у клопотанні, поданому до Харківського апеляційного суду (т.2 а.с. 112-113).

Двадцять п`ятого жовтня 2018 року експерт Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса повідомив про неможливість надання висновку судової економічної експертизи № 14563 у зв`язку із не наданням всіх необхідних документів (т.2 а.с. 125).

Третього грудня 2019 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , заявила клопотання про витребування документів, необхідних для проведення експертизи (т.2 а.с. 166-168), яке судом розглянуте не було, і 09.12.2019 було ухвалене рішення суду, що оскаржується в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16-ц вказав, що суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтоватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Для перевірки законності відрахувань, що проводилися Банком із карткового рахунку ОСОБА_1 з метою погашення її кредитних зобов`язань, необхідні спеціальні знання зазначені обставини є істотними для встановлення наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в суді першої інстанції аналогічна судова експертиза не була проведена, тому колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у справі слід призначити судову економічну експертизу за питаннями, визначеними у клопотанні.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, ст. 103, 104, 260, 261, 368 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової експертизи задовольнити.

Призначити по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8А).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи відповідає документальне оформлення операцій про видачу кредитних коштів квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 на суму 10 000 грн, 10 375 грн та 4600 грн відповідно вимогам Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту;

2. Чи була можливість у Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» протягом 2013 - 2014 років списувати грошові кошти на погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту по операціях про видачу кредитних коштів згідно квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн. відповідно з заробітної плати та пенсії ОСОБА_1 , що надходили на її рахунки, відкриті в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» для отримання заробітної плати та пенсії;

3. Чи змінювалася процентна ставка Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» при нарахуванні заборгованості ОСОБА_1 по операціях про видачу кредитних коштів згідно квитанцій 2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4 600 грн та чи відповідає це умовам договору та нормам діючого законодавства;

4. У якому розмірі Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» здійснювалося списання грошових коштів на погашення тіла кредиту та відсотків по кредиту за операціями про видачу кредитних коштів згідно квитанцій від 12.10.2013, 16.10.2013 та 23.10.2013 в сумі 10 000 грн, 10 375 грн та 4600 грн відповідно з заробітної плати та пенсії позичальника ОСОБА_1 , що надходили на її рахунки, відкриті в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» для отримання заробітної плати у відповідний період, в т.ч. з коштів, що надходили в якості допомоги по соціальному страхуванню, в разі тимчасової непрацездатності?

Попередити сторони про наслідки усунення від проведення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384-385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 .

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 643/8109/16-ц.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 10 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна