Справа № 584/174/20
Провадження № 2/584/247/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17.09.2020 Путивльський районний суд Сумської області:

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.

за участі: секретаря - Худайкулової О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2012 року 25 сесією 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області прийнято рішення передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0478 га по АДРЕСА_1 , яким, як він вважає, порушуються його права, оскільки ОСОБА_3 загородила пішохідний прохід з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , яким він користувався разом з іншими мешканцями АДРЕСА_3 . Оскільки вказаний прохід було прорізано на підставі рішення Виконавчого комітету Путивльської міської ради народних депутатів від 22 вересня 1983 року №295, позивач просить визнати недійсним рішення 25 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 29 травня 2012 року «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території м.Путивль» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0478 га по АДРЕСА_1 , скасувати Державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯМ №751723, виданий 22 червня 2012 року ОСОБА_3 , та зобов?язати ОСОБА_3 розгородити пішохідний прохід з АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, які підтримали позовні вимоги, представника відповідача - Путивльської міської ради, яка визнала позовні вимоги, відповідача ОСОБА_3 та її представника, які позов не визнали та просили застосувати позовну давність, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Як встановлено рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 10 липня 2019 року у справі №584/1155/17 за позовом Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення міської ради та визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили 20 серпня 2019 року, рішенням виконавчого комітету Путивльської міської ради №210 від 26 вересня 1996 року вирішено передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку орієнтовною площею 0,046 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 звернулась до відділу Держкомзему у Путивльському районі Сумської області з заявою про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку, а 19 жовтня 2009 року була виготовлена технічна документація.

31 грудня 2009 року був складений акт про погодження меж земельної ділянки в натурі та передачу межових знаків ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 за участю самої ОСОБА_3 , землевпорядника міськвиконкому ОСОБА_5 , суміжних землекористувачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

29 травня 2012 року 25 сесією 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області прийнято рішення про затвердження технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території м.Путивль, згідно з яким ОСОБА_3 передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0478 га по АДРЕСА_1 за рахунок коштів державного бюджету.

22 червня 2012 року ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯМ №751723, згідно з яким кадастровий номер :01:017:0076.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 є власницею будинку загальною площею 54,9 кв.м АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :01:017:0076 площею 0,0478 га.

Судом встановлено, що 23 липня 1981 року Виконкомом Путивльської міської ради народних депутатів прийнято рішення №217 про відведення ОСОБА_8 земельної ділянки під город (а.с.12), а рішенням від 22 вересня 1983 року №295 надано дозвіл на прорізку пішохідної доріжки з АДРЕСА_3 (а.с.13).

Проте, рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 10 липня 2019 року у справі №584/1155/17 встановлено, що відповідно до генерального плану м.Путивль від 1989 року пішохідної доріжки між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 немає і в архіві Путивльського бюро технічної інвентаризації та проектування від 9 листопада 2017 року відсутні рішення та схеми щодо пішохідної доріжки між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.12 ЗК України (в редакції від 6 травня 2012 року) до повноважень сільських, селищних, міських рад, крім іншого, відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

За змістом ст.ст.81, 116 ЗК України (в редакції від 6 травня 2012 року) громадяни набувають права власності на землю, зокрема, шляхом безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що раніше були надані їм у користування, за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. При цьому передача безоплатно земельних ділянок громадян у межах норм, визначених ЗК України, проводиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п.г ч.1 ст.121 ЗК України (в редакції від 6 травня 2012 року) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадяни мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок у містах площею не більше 0,1 га.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Як роз?яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК (2768-14) перелік підстав для цього є вичерпним.

Гарантії права власності на земельні ділянки визначені ст.153 ЗК України.

Як пояснив сам позивач, його земельна ділянка не межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 , наявності претензій до позивача з боку суміжних землекористувачів судом не встановлено.

Що стосується доводів позивача з приводу існування пішохідного проходу до АДРЕСА_3 , що включений до земельної ділянки позивача, то як встановлено рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 10 липня 2019 року, на генеральному плані м.Путивль від 1989 року такого проходу між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 немає.

Та обставина, що рішенням Путивльської міької ради від 27 листопада 1997 року №298 відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у закритті проходу на АДРЕСА_3 (а.с.14), також не є підставою для задоволення позову, оскільки судовим рішенням встановлено, що такого проходу не існує на генеральному плані м.Путивль від 1989 року, який діє і на теперішній час. Тому посилання позивача на порушення ст.83 ЗК України при передачі у власність відповідачу ОСОБА_3 спірної земельної ділянки є безпідставними.

Представник відповідача - Путивльської міької ради, підтвердила доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що новий генеральний план міста перебуває на стадії розробки.

Як пояснила відповідач ОСОБА_3 , на громадських слуханнях щодо врахування громадських інтересів включення до проекту генерального плату м.Путивль відкриття пішохідного проходу для сполучення АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 серпня 2016 року було вирішено рекомендувати міській раді внести у проект генерального плану міста влаштування зазначеного пішохідного проходу за рахунок земельної ділянки АДРЕСА_5 , на підтвердження чого відповідачка надала копію відповідного протоколу та викопіювання з плану міста та проекту плану (а.с.46-47, 105, 106, 108). Крім того, відповідач ОСОБА_3 зазначила, що до складу земельної ділянки за вказаною адресою включено землі загального користування - дорога з твердим покриттям шириною 2 м.

Отже, є слушними доводи представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Бондаренко Є.П., про відсутність порушення законних прав позивача з боку відповідачів, оскільки підстав для виникнення у позивача права на прохід по земельній ділянці, належній відповідачу ОСОБА_3 , немає.

Посилання позивача на те, що на момент прийняття рішення про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки вона була власницею квартири АДРЕСА_6 , не є підставою для задоволення позову, оскільки, як встановлено судом, спірна земельна ділянки виділялась для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а не квартири у двоквартирному будинку, і 3 серпня 2016 року відбулась державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, об?єкт житлової нерухомості за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 9 грудня 1994 року, повідомлення про початок будівельних робіт від 27 квітня 2015 року, декларації про готовність об?єкта до експлуатації від 21 жовтня 2015 року; розмір частки 1/1. Право приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0478 га за вказаною адресою зареєстровано 18 серпня 2017 року на підставі Державного акта на право власності на цю земельну ділянку серії ЯМ №751723.

Таким чином, орган місцевого самоврядування, діючи в межах своїх повноважень, передав безоплатно у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:017:0076, площею 0,0478 га, що не перевищує норм, визначених ст.121 ЗК України, при цьому за даними відділу Держкомзему у Путивльському районі Сумської області жодних обмежень чи обтяжень на цю земельну ділянку встановлено не було. Крім того, державна реєстрація права власності на об?єкти нерухомості - як на житловий будинок, належний відповідачу (1/1 частка), так і на земельну ділянку, проведена за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв?язку з викладеним суд не вбачає підстав для задовлення позову.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (місцезнаходження: вул.князя Володимира, 50, м.Путивль, Сумська область, ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), про визнання недійсним рішення Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 28 вересня 2020 року.

Суддя Я.І.Данік