ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2801/14-ц
номер провадження 4-с/695/28/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю: секретаря Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 695/2801/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2014 у справі №695/2801/14-ц за даним позовом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до закінчення навчання та не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років.

На виконання вказаного рішення Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 02.09.2019 видано виконавчий лист.

Оскільки у вказаному виконавчому листі від 02.09.2014 було допущено описку, а саме не зазначений розмір частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.01.2019 виправлено вказану помилку, шляхом видачі нового виконавчого листа, в якому зазначити: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до закінчення навчання та не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно до довідки-розрахунку Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області АСВП №44886480 від 21.12.2018 згідно з виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц заборгованість по аліментам ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання станом на 01.01.2019 становить 29 859,50 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплаті аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №16133 від 28.10.2019 заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом 26.10.2019 становить 32 520,58 грн.

Постановою головного державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2020 у виконавчому провадженні ВП №44886480 з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц про накладення штрафу, відповідно до якої за несплату заборгованості по аліментах на ОСОБА_1 накладено штраф на користь ОСОБА_2 у сумі 6504,01 грн.

Вважаючи протиправними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32 520,08 грн, а постанову про накладенні штрафу від 01.07.2020 у виконавчому провадженні ВП №44886480 такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Боржник, стягувач та державний виконавець у судове засідання щодо розгляду скарги не прибули, що згідно з ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши скаргу та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною дев`ятою статті 71 Закону № 1404-VІІІ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Відповідно до частини 14 статті 71 Закону № 1404-VІІІ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 01.07.2020 у виконавчому провадженні ВП №44886480 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі №695/2801/14-ц на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 6 504,01 грн, у зв`язку з несплатою останнім аліментів на суму 32 520,08 грн.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19), і підстав для відступлення від неї не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про накладення на нього штрафу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом.

При цьому скаржнику необхідно роз`яснити його право звернутись в суд в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32520,08 грн. та зобов`язання здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів із розрахунку по час закінчення навчання ОСОБА_3 у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини, тобто до 30.06.2016, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону № 1404-VІІІ спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалюючи 02.09.2014 рішення у справі № 695/2801/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, врахував, що згідно з довідкою № 263 від 19.06.2014, виданою Золотоніським технікумом ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчався на другому курсі денного відділення, дата закінчення навчання - 30.06.2016.

У постанові апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 22ц/793/854/19 за заявою головного державного виконавця Золотоніського МР ВДВС ГТУЮ в Черкаській області про роз`яснення порядку виконання судового рішення від 02.09.2014 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання зазначено, що суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дана вимога застосовується лише для стягнення розміру аліментів для неповнолітніх дітей, і не підлягає застосуванню щодо стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття та продовжує навчання.

При цьому колегія суддів апеляційного суду у вказаній постанові зазначила, що оскільки розмір аліментів, який стягувався на користь стягувача є меншим, ніж 1/4 частка, яка була визначена судом та підлягала стягненню, то виникла заборгованість, розмір якої має бути визначений державним виконавцем із врахуванням задоволених вимог, де вказано у рішенні суду до закінчення навчання, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06. 2014 року закінчується 30 червня 2016 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судовим рішенням від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц встановлений обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення навчання у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06.2014 закінчилося 30.06.2016.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення скарги в цій частині, оскільки доказів того, що під час проведення розрахунків розміру заборгованості по аліментам державним виконавцем взято до уваги, що судовим рішенням від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц встановлений обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання свого повнолітнього сина до закінчення навчання у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06.2014 закінчилося 30.06.2016, державним виконавцем суду не надано.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 18, 39, 40, 41, 63, 70, 73, 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.,ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32 520,08 грн та зобов`язати державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів із розрахунку по час закінчення навчання ОСОБА_3 у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, тобто до 30.06.2016.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц в частині визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прокопенко Вікторії Вікторівни про накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №44886480 від 01.07.2020 закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись з цією вимогою до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.В.Середа