Справа № 344/8793/14-ц
Провадження № 22-ц/4808/973/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Маслей А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів та заміну сторони стягувача у виконавчих листах по справі №344/8793/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2020 року під головуванням судді Бабій О.М. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів та заміну сторони стягувача у виконавчих листах по справі №344/8793/14-ц.

Заява обґрунтована тим, що 13.10.2014 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення по справі № 344/8793/14, яким позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 390 829,65 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат.

Івано-Франківським міським судом за заявою АТ «Ідея Банк» 23.04.2015 направлено банку поштовим відправленням копію рішення суду від 13.10.2014, копію ухвали від 19.03.2015, а також виконавчі листи, видані на виконання вказаного рішення суду. Проте, АТ «Ідея Банк» не отримувало такі документи. При цьому, рішення суду, ухвала та виконавчі листи повернулися до суду із відміткою за закінченням строку зберігання.

У зв`язку з неотриманням виконавчих листів, 15.06.2016 АТ «Ідея Банк» повторно звернулося до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу виконавчих листів та їх надсилання поштовим відправленням, а оскільки в матеріалах відсутні докази вручення банку або повернення без вручення адресату такого відправлення, тому такі обставини свідчать про втрату виконавчих листів.

Крім того, підтвердженням не отримання АТ «Ідея Банк» виконавчих листів є те, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

30.10.2015 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010.

28.02.2017 між ТОВ «ФК «РАНЬТЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010 відступлено останньому, тому є підстави для заміни сторони стягувача у виконавчих листах.

Зважаючи на те, що АТ «Ідея Банк», якому раніше належало право вимоги за кредитним договором, не отримало виконавчих листів внаслідок обставин, що від нього не залежали, та було позбавлене можливості пред`явити такі до виконання, хоча вчиняло всіх можливих дій щоб отримати та пред`явити такі до виконання в межах встановлених законом строків, тому є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2020 року заяву представника ТОВ «Нью Файненс Сервіс» задоволено.

Постановлено видати дублікати виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом на виконання рішення від 13 жовтня 2014 року по справі № 344/8793/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2) у виконавчих листах, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області на виконання рішення від 13 жовтня 2014 року по справі № 344/8793/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області на виконання рішення від 13 жовтня 2014 року по справі № 344/8793/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність ухвали суду.

Вважає, що суд повинен був керуватися положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21.09.1999 року №606-XIV, оскільки саме цей закон діяв на час виникнення спірних правовідносин в даній справі.

Згідно положень цього закону строк пред`явлення до виконання виконавчого листа становив один рік, а ТОВ «Нью Файненс Сервіс» отримало право вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010 року на підставі договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 р., тобто поза межами строку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.09.1999 року №606-XIV. Отже, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не зверталося за видачею виконавчого листа у передбачений законодавством спосіб.

Вказує, що не можна визнати поважними вказані ТОВ «Нью Файнес Сервіс» як заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Також зазначає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Доказами втрати поштового відправлення на ім`я АТ «Ідея Банк» може бути будь-який письмовий документ, одержаний за результатами звернення заявника чи його представника до поштового відділення з метою проведення перевірки у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення. Однак ТОВ «Нью Файненс Сервіс» як заявник не довів відсутність можливості провести перевірку втрати поштового відправлення у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції дані обставини не досліджувалися. Таким чином, оскільки судом першої інстанції не встановлена втрата та поважність причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчих листів, заявник жодних документів на підтвердження своїх вимог не надав, тому у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення слід було відмовити.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів та заміну сторони стягувача у виконавчих листах.

Представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що безпідставним є твердження боржника про нібито неможливість звернення стягувача до суду про видачу дубліката виконавчого листа поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказує, що твердження апелянта про ненадання доказів втрати виконавчих листів не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів отримання виконавчих листів стягувачем. При цьому, враховуючи вимоги п. 29.34 наказу Державної судової адміністрації України № 173 згідно яких, зокрема, виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням, а повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи , наявність в матеріалах справи супровідного листа при відсутності в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення або повернутого без вручення конверта є достатніми доказами втрати відправлених виконавчих листів.

Крім того, якщо виконавчі листи не були надіслані стягувачу судом або були втрачені при поштовому пересиланні стягувачу, у випадку пропуску останнім строку на їх пред`явлення, такі обставини вважаються поважними та є підставою для поновлення такого строку. При цьому, безпідставними є твердження апелянта про те, що стягувачем не вживалося жодних дій для отримання та пред`явлення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк, оскільки в матеріалах справи містяться заяви AT «Ідея Банк» щодо видачі виконавчих листів та направлення таких стягувачу поштою, подані у 2015 році та повторно у 2016 році. Тому є підстави стверджувати, що правонаступник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» у цій справі вчиняв усі можливі та необхідні дії для захисту своїх законних прав та інтересів.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з наведених у ній мотивів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою не вбачає.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2014 року у справі № 344/8793/14-ц задоволено позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «Ідея Банк» 390 829,65 грн заборгованості за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010 року, з яких основний борг 5 997 грн. 52 коп., прострочений борг 121 029 грн. 05 коп., прострочені проценти 42 532 грн. 52 коп., строкові проценти 1 848 грн. 96 коп. пеня 219 421 грн. 60 коп., а також 3 441 грн. судового збору (а.с. 97-98)

На виконання зазначеного рішення за заявою AT «Ідея Банк» від 13.03.2015 за № 31198, якою банк просив суд направити поштою на адресу AT «Ідея Банк» рішення суду та виконавчі листи, Івано-Франківським міським судом 17.03.2015 видано два виконавчі листи по справі № 344/8793/14 від 17.03.2015 (а.с. 108, 111-114).

Згідно даних, зазначених у копіях цих виконавчих листів вбачається, що у них вказано строк їх пред`явлення до виконання до 05.11.2015.

Івано-Франківським міським судом виконавчі листи 23.03.2015 направлено AT «Ідея Банк» (а.с. 110), а також 23.04.2015 направлено AT «Ідея Банк» копію рішення від 13.10.2014 та копію ухвали від 19.03.2015 по справі № 344/8793/14 (а.с. 109).

Оператором поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» 05.05.2015 до Івано-Франківського міського суду повернуто конверт рекомендованого поштового відправлення, яким було направлено AT «Ідея Банк» виконавчі листи по справі № 344/8793/14 від 17.03.2015, з відміткою про повернення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 115).

Між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» 30.10.2015 укладено договір факторингу, згідно якого банк відступив товариству права вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010, про що складено акт-приймання передачі прав вимог від 30.10.2015 (а.с. 139-142).

AT «Ідея Банк» повторно 15.06.2016 звернулося до суду із заявою про видачу виконавчих листів та просило надіслати такі поштовим відправленням на адресу для листування (а.с. 116).

Судом першої інстанції 29.06.2016 повторно направлено AT «Ідея Банк» виконавчі листи по справі № 344/8793/14 від 17.03.2015 (а.с. 119).

Між ТОВ «ФК «РАНЬТЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», 28.02.2017 укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010 відступлено останньому з 28.02.2017 (п. 1.1. договору) (а.с. 144-155).

Представник AT «Ідея Банк» 04.02.2020 ознайомився з матеріалами справи та зняв фотокопії таких (а.с. 122).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню судом згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі -Закон № 606-XIV), в редакції чинній на момент видачі виконавчих листів, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи (крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII, у чинній редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відтак, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказала, що з огляду на зміст ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Отже, приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

У пункті 47 цієї ж постанови зроблено висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд першої інстанції, задовольнивши заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів та заміну сторони стягувача у виконавчих листах, виходив з того, що ТОВ «Нью Файненс Сервіс» як новий кредитор правонаступник, набув право вимоги за виконавчими документами, а також матеріали справи не містять доказів отримання виконавчих листів стягувачем, тому заява в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання обґрунтована правовими підставами.

Однак з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заяви в частині поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів колегія суддів не погоджується, з врахуванням наступного.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ ФК «РАНЬТЕ», набувши з 30.10.2015 право вимоги за кредитним договором № 893.70017 від 23.06.2010, та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (ТОВ ФК «СЕРЕТ»), набувши з 28.02.2017 таке право, зверталися як нові кредитори правонаступники АТ «Ідея Банк» до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та поважності причин такого пропуску. Натомість таку заяву до суду подано ТОВ «Нью Файненс Сервіс» тільки 24.03.2020. Також з 28.02.2017 по 24.03.2020 ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (ТОВ «ФК «РАНЬТЕ») не звертався до Івано-Франківського міського суду із заявою про заміну вибулої сторони її правонаступником та видачу виконавчого листа.

При цьому, відповідно до правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, провадження № 61-20552св18, від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) необхідно керуватися Законом № 1404-VIII, зокрема нормами статті 12, якою встановлено трирічний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, з урахуванням пункту 5 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII (який набрав чинності 05 жовтня 2016 року), оскільки цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності вказаним законом. А у цій справі строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув до дати набрання чинності Законом № 1404-VIII, а саме 05.11.2015.

Відтак, як вірно зазначає апелянт, в даному випадку слід керуватися Законом № 606-XIV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, оскільки дія Закону № 1404-VІІІ не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання ним чинності.

Таким чином, з врахуванням встановленого Законом № 606-XIV строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, вимог ч. 1 ст. 517 ЦК України, якою встановлено обов`язок первісного кредитора передати новому кредиторові інформацію яка є важливою для здійснення прав, що передаються, та того, що заяву про видачу дублікатів виконавчих листів подано через три роки після набуття права вимоги за кредитним договором, причини пропуску встановленого для пред`явлення до виконання виконавчого листастроку, які зазначає ТОВ «Нью Файненс Сервіс», колегія судів визнає неповажними.

При цьому, заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема і первісним кредитором. Також заявником не доведено, що обставини неотримання стягувачем виконавчих листів виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, враховуючи, що надіславши заяву про видачу виконавчих листів повторно 21.06.2016 та не отримавши такі, представник AT «Ідея Банк» тільки при ознайомленні з матеріалами справи 04.02.2020 дізнався про неповернення виконавчих документів до суду.

Крім того, відсутність у матеріалах справи відомостей про вручення поштового відправлення, враховуючи, що відповідно до 29.34 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173, не передбачено направлення виконавчих листів рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення, не може бути достатніми доказами втрати відправлених виконавчих листів.

Також відсутність у матеріалах справи повернутого без вручення конверта не є доказом втрати відправлених виконавчих листів та не може бути обставиною, що вказує на не отримання стягувачем поштового відправлення.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість ініціювання стягувачем проведення передбаченої Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженої Наказом Державного комітету зв`язку України 27.01.98 № 14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.02.1998 за N 131/2571, відповідної перевірки щодо втрати поштового відправлення надісланого за результатами розгляду його повторної заяви від 15.06.2016.

Також не може бути підтвердженням не отримання АТ «Ідея Банк» виконавчих листів відсутність в Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформації про виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчих листів закінчився 05.11.2015 та до 24.03.2020 стягувач не звертався до суду за його поновленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу без додержання норм матеріального та процесуального права, тому її слід скасувати з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, слід стягнути на його користь з ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів та заміну сторони стягувача у виконавчих листах по справі № 344/8793/14-ц відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (, вул. Велика Васильківська, 15/2 м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ) 420,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський