Дата документу 26.08.2020 Справа № 310/8810/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 310/8810/19 Головуючий у 1-й інстанції: Вірченко О.М.
Провадження №22-ц/807/1210/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В., Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування трудових наказів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування трудових наказів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 18 жовтня 2004 року на підставі наказу №196-К ОСОБА_1 прийнятий на посаду інженера з безпеки руху в службу безпеки руху управління Бердянського морського порту.

01 серпня 2009 року ОСОБА_1 переведено провідним інженером з безпеки руху, 08 лютого 2018 року інженером з безпеки руху І категорії служби безпеки року, 10 травня 2018 року інженером з безпеки руху І категорії фахівців індивідуальної роботи Бердянського морського порту.

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказами Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 24 липня 2019 року № 210 «Про зміни до штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівців індивідуальної роботи) та від 31 липня 2019 року № 237 «Про повідомлення працівника структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної роботи) ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці.

Наказом № 210 було виключено зі штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної дії) 0,5 одиниці інженера з безпеки руху І категорії. Підставою таких змін зазначено рішення засідання комісії по реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт».

Наказом № 237 ОСОБА_1 попереджено про те, що у випадку незгоди на продовження роботи в нових умовах трудовий договір з ним буде припинено за п. 6 ст. 36 КЗпП України з 24 жовтня 2019 року. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 вважає вищевказані накази незаконними, про що ним було письмово зазначено на їх зворотній стороні, з метою запобігання його незаконного звільнення з роботи та залишення без коштів для існування він вимушений був погодитися на зміну істотних умов праці, про що повідомив відповідача своєю заявою від 21 жовтня 2019 року та підписав наказ від 23 жовтня 2019 року № 1117/к про його переведення на іншу роботу з 25 жовтня 2019 року.

Оскільки ОСОБА_1 вважає, що підстави для зміни істотних умов праці відсутні через відсутність змін в організації виробництва та праці на Державному підприємстві «Бердянський морський торговельний порт», при видачі наказу від 24 липня 2019 року №210 відповідачем порушено норми ст. 11 Закону України «Про дорожній рух» та підзаконні акти у цій сфері, відповідно накази від 24 липня 2019 року № 210 та від 23 жовтня 2019 року № 1117/к є незаконними, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив суд:

визнати незаконними та скасувати накази Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 24 липня 2019 року № 210 «Про зміни штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної роботи)» та від 23 жовтня 2019 року № 1117/к про переведення ОСОБА_1 на іншу роботу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування трудових наказів, задоволено.

Визнано незаконними та скасовано наказ Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 24 липня 2019 року № 210 «Про зміни до штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної роботи)» та наказ (розпорядження) Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 23 жовтня 2019 року № 1117/к про переведення на іншу роботу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» Трощенков О.А., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуалього та матеріального права просив скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наказ № 210 від 24.07.2019 року був прийнятий на виконання рішення комісії по рорганізації штатної структири Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» оформленої протоколом № 4 від 10.07.2019 року та на підставі рапорту головного інженера підприємства. На засіданні вказаної комісії вирішувалось питання виходу підприємства з фінансово-економічної кризи шляхом реорганізації штатної структури, тобто підставою переведення позивача на неповний робочий день було саме фінансові проблеми підприємства.Керівництво самосиійно вирішує питання про необхіднісчть існування тих чи інших посад на підприємстві, а тому прийняття підпрмємством рішення про скорочення штатної одиниці та переведення позивача за його згодою на 0.5 одиниці інженера з безпеки руху 1 категорії відбулося із дотриманням вимог трудового законодавства.

Судом першої інстанції не вірно було досліджено фактичні обставини справи та не надано належної оцінки доводам та доказам, які надавались підприємством.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Баранова О.П., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанці надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» не доведено, що вказані ним в обґрунтування змін в організації виробництва і праці заходи, направлені на оптимізацію операційних витрат, потягли зміни суттєвих умов праці інженера з безпеки руху ОСОБА_1 . До прийняття відповідачем наказів, які оскаржуються, будь-яких змін в посадову інструкцію позивача не вносилось. Лише після звернення ОСОБА_1 до суду 06 листопада 2019 року було прийнято наказ від 28 листопада 2019 року № 410 «Про внесення змін до посадової інструкції інженера з безпеки руху І кат. № 56-1-1 від 20 вересня 2018 року», у зв`язку із зменшенням зайнятості по посаді інженера з безпеки руху І категорії згідно наказу № 210 від 24 липня 2019 року (0,5 ставки замість 1,0 ставки) та виконання обов`язків, передбачених по цій посаді іншими працівниками підприємства (АТГ, ТНКК, ВІСіБ), до посадової інструкції позивача були внесені зміни, згідно з якими з розділу ІІ «Завдання та обов`язки, обов`язки з охорони праці» було виключено ряд пунктів. Вказане свідчить, що обсяг обов`язків позивача було зменшено не до прийняття наказу про скорочення штатної одиниці інженера з безпеки руху, а вже через 4 місяці після його прийняття. Оптимізація кількості автотранспорту, що обслуговує відділи, які розміщені в адміністративній будівлі, списання 10 одиниць автотезніки, сколорочення використання автотранспорту СМТЗ до 2-х разів на тиждень для перевезення ТМЦ, скорочення з одиниць водіїв не свідчить про суттєве зменшення посадових обов`язків позивача. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено, що вказані ним в обгрунтування змін в організації виробництва і праці заходи, направлені на оптимізацію операційних витрат, потягля зміни суттєвих умов праці інженера з бепеки руху ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 ОСОБА_1 було прийнято на посаду інженера з безпеки руху в службу безпеки руху управління Бердянського морського порту з 18 жовтня 2004 року на підставі наказу № 196-К від 14 жовтня 2004 року.

01 серпня 2009 року на підставі наказу № 141/к від 29 липня 2009 року позивача переведено провідним інженером з безпеки руху служби безпеки руху управління Бердянського морського порту.

08 лютого 2018 року на підставі наказу №194/к від 08 лютого 2018 року переведено інженером з безпеки руху І категорії служби безпеки руху Бердянського морського порту; 10 травня 2018 року інженером з безпеки руху І категорії фахівців індивідуальної роботи Бердянського морського порту.

10 травня 2018 року на підставі наказу №618/к від 14 травня 2018 року переведено інженером з безпеки руху І категорії фахівців індивідуальної роботи. (т.1 а.с. 8).

Відповідно до наказу від 11 грудня 2018 року № 657 на підприємстві були введені в дію Заходи, направлені на оптимізацію операційних витрат. В межах даних заходів було, зокрема оптимізовано роботу автогосподарства. Серед них оптимізація кількості автотранспорту, що обслуговує відділи, які розміщені в адміністративній будівлі, списання 10 одиниць автотехніки, скорочення використання автотранспорту СМТЗ до 2-х разів на тиждень для перевезення ТМЦ та інші.(т. 1а.с.70).

Наказом від 16 квітня 2019 року № 118 «Про створення комісії по реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» було створено вказану комісію.(а.с.77).

У відповідності з протоколом № 4 засідання комісії по реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 10 липня 2019 року з метою виходу підприємства з фінансово-економічної кризи шляхом реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» було вирішено, в тому числі зменшити зайнятість на посаді інженера з безпеки руху І категорії з повної ставки на 0,5 одиниць. (а.с. 38-42).

Відповідно до наказу від 24 липня 2019 року № 209 «Про зміни до штатного розпису структурного підрозділу «Автогосподарство» із штатного розпису структурного підрозділу «Автогосподарство» було виключено 21 одиниці водія а/м ВАЗ 2121 «Нива» легкова, 1 одиницю водія автотранспортних засобів.(а.с. 90).

Згідно наказу Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 24 липня 2019 року № 210 «Про зміни до штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної роботи)» з 25 жовтня 2019 року виключається зі штатного розпису структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної дії) 0,5 одиниці інженера з безпеки руху 1 категорії. Підставою таких змін в наказі вказано рішення засідання комісія по реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» від 10 липня 2019 року (протокол № 4).

31 липня 2019 року Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» було прийнято наказ № 237 «Про повідомлення працівника структурного підрозділу «Управління» (фахівці індивідуальної роботи) ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці».(а.с. 91).

З вказаними наказами позивача було ознайомлено 07 серпня 2019 року, при цьому він зазначив про незгоду з ними. (а.с. 9,10 зворот).

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 на ім`я директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» було подано заяву, згідно з якою він довів до відома директора, що в зв`язку зі змінами істотних умов праці він був вимушений погодитись на його переведення на 0,5 одиниці на посаді інженера І категорії з безпеки руху. (а.с. 11).

Згідно з наказом (розпорядженням) від 23 жовтня 2019 року № 1117/к з 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 з 25 жовтня 2019 року було переведено з 1 ставки на 0,5 ставки інженера з безпеки руху І категорії.(а.с.12).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положенням частини першої статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванимх прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до пункту третього статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

На власника покладено обов`язок попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов його праці, що викликаються змінами в організації виробництва і праці.

Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці віднесено до виключних повноважень власника. Водночас такі зміни не повинні означати примусу до праці.

Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

Питання про те, які саме обставини впливають на зміну істотних умов праці, чинним законодавством не врегульовано, оскільки в ньому відсутній їх вичерпний перелік. Тлумачення того, що може бути підставою для зміни істотних умов праці наведено в пунктах 10, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду трудових спорів", згідно з якими припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Суди зобов`язані з`ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до пункту 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду трудових спорів", в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших, - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва та праці та, що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладення на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

У справі, яка переглядається, згідно наказу ДП «БМТП» від 24.07.2019 року виключалась зі штатного розпису управління підприємства 0.5 одиниці інженера з безпеки руху 1 категорії, тобто відбулося переведення посади, на якій працював позивач, з повної ставки на ставку 0,5. Під таким переведенням слід розуміти встановлення працівникові неповного робочого часу.

Вказаний наказ був прийнятий на виконання рішення комісії по реорганізації штатної структури Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» оформленого протоколом № 4 від 10.07.2019 року та на підставі рапорту головного інженера підприємства від 17.07.2019 року. На засіданні вказаної комісії вирішувалось питання виходу підприємства з фінансово-економічної кризи шляхом реорганізації штатної структури підприємства, обговорення пропозицій заступників директора на начальників структупних підрозділів, відділів щодо внесення змін в штатну структуру підприємсва.

Наказом №657 від 11 грудня 2018 року на підприємстві було введено в дію Заходи направлені на оптимізацію операційних витрат. В межах даних заходів було, зокрема, оптимізовано роботу автогосподарства, про що зазначено в листі керівника Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», направленого на адресу голови Первинної профспілкової організації Бердянського морського торговельного порту Гривка В.П. від 07 серпня 2019 року №03/117. (т.1 а.с. 70).

Згідно п.6 Заходів, направлених на оптимізацію операційних витрат були поставлені завдання направлені на оптимізацію роботи автогосподарства ДП «БМТП» (автогосподарство є окремим підрозділом у складі підприємства). Серед них це оптимізація кількості автотранспорту, що обслуговує відділи, які розміщені в адміністративній будівлі, списання 10 одиниць автотехніки, скорочення використання автотранспорту служби матеріально-технічного забезпечення до 2-х разів на тиждень для перевезення ТМЦ та інші. (т.1 а.с. 71-73).

Посадові обов`язки ОСОБА_1 стосуються безпеки дорожнього руху та автомобільного транспорту, у зв`язку з чим наведені зміни на підприємстві беззаперечно стосуються і викликали зміну обсягу його посадових обов`язків.

Як вбачається зі змісту Протоколу №4 від 10 липня 2019 року, на всьому підприємстві ДП «БМТП» в цілому відбуваються численні зміни в організації виробництва і праці у зв`язку з тим, що ДП «БМТІ» є збитковим підприємством через зменшення обсягу вантажопереробки.(т.1 а.с. 73-87).

Більшість структурних підрозділів ДП «БМТП» було реорганізовано шляхом виключення зі штатних розписів багатьох посад.

Щодо посади ОСОБА_1 зазначено, що значний обсяг роботи втрачено після передачі всіх автомобільних доріг на території Бердянського порту на баланс Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України». На даному засіданні комісією було прийняте рішення про реорганізацію автогосподарства порту, шляхом виключення зі штатного розпису 3 одиниць водіїв.

Наказом №209 від 24 липня 2019 року було виключено зі штатного розпису структурного підрозділу «Автогосподарство» 3 одиниці водіїв.

В позовній заяві позивач, в обгрунтування відсутності на підприємстві змін в організації виробництва і праці, наводить відомості щодо зміни кількості водіїв у структурних підрозділах Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» у різні періоди 2019 року.

Дійсно, частина 2 статті Закону України « Про дорожній рух» передбачає, що у міністерства, інших центральних органах виконавчої влади та об`єднаннях, підприємствах та організаціях, що мають транспортні засоби, при чисельності зайнятих експлуатацією транспортних засобів понад 50 чоловік, вводиться посада фахівця з безпеки дорожнього руху, а понад 500 чоловік створюється служба безпеки дорожнього руху, Положення про цю слуюбу затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно додатку 3 «Положення про службу безпеки дорожнього руху міністерств, інших центральних органів державної виконавчої влади, підприємств, їх об`єднань, установ і організацій», затвердженого постановою Кабінету Міністерсв України від 05.04.1994 року № 227 в разі, якщо середньооблікова кількість водіїв складає до 50 осіб посада фахівця з безпеки дорожнього руху можливо займати за сумісництвом, при кількості від 50 до 250 осіб 1 одиниця.

Позивач наводить дані про кількість водіїв на підприємстві станом на 01.09.2019 року 293 особи, проте вказане не підтверджено жодними письмовими доказами.

Водночас, з інформації по чисельність працівників, зайнятих експлуатацією колісних транспортних засобів ДП «БМТП» станом на 01.09.2019 року фактична кількість водіїв на підприємсві становить -29 осіб, станом на 24.10.2019 року - 28 осіб ( т. 1 а.с. 93).

Зазначена кількість водіїв відповідає даним штатного розпису підприємства.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що зміна істотних умов праці позивача є законною, тому що відбулися зміни в організації виробництва і праці відповідачау зв`язку з чим при прийнятті оскаржуваних наказів не було допуцщено порушень трудового законодавства. Оскільки ОСОБА_1 не відмовився продовжувати працювати на нових умовах, що встановлено судом першої інстанції, тому переведення його на посаду інженероа з безпеки руху 1 категорії в нових умовах праці є правомірним.

Судом ретельно перевірялись доводи позивача щодо повідомлення його про зміну істотних умов праці і з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач виконав вимоги частини третьої статті 32 КЗпП України.

Колегія суддів зауважує, що зміни до посадової інструкції працівника, на які звертає увагу суд першої інстанції, можуть бути викликанні будь-якими чинниками, однак, на правильність застосування роботодавцем статті 32 КЗпП України вони в даному випдку не впливають.

Проте суд першої інстанції не врахував вищезазначених фактичних обставин справи, вимог закону, всупереч вимогам ст. 89 ЦПК України не надав належної правової оцінки всім доказам у справі, прийшов до помилкового висновку, що на підприємстві не відбувались зміни в організації вирбництва і праці, які стосувались істотних умов праці ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Задовольняючи апеляційну скаргу та скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат у справі.

При зверненні до Запорізького апеляційного суду з апеляційною скаргою Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» було сплачено судовий збір в розмірі 1261,21 грн. (т.2 а.с. 21), тому з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261,21 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, визнавши апеляційну скаргу обґрунтованою, скасовує оскаржуване рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» - задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року у цій справі скасувати. Прийняти нове судове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування трудових наказів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1261, 21 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 01 вересня 2020 року.

Головуючий, суддя СудяСуддя
Подліянова Г.С.Кочеткова І.В. Маловічко С.В.