Провадження № 2-зз/761/69/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою від 28.08.2019 року у справі №761/2362/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним. Відповідач вважає, що змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позов, між сторонами відсутній спір, оскільки відповідачі не вчиняли жодних протиправних дій з метою привласнення приміщень, які є предметом оспорюваних договорів, а також земельної ділянки на якій розташований будинок. Оскільки кожному співвласнику надано у користування конкретні приміщення, що відповідають їх часткам, права позивача в такому випадку не порушуються.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач про причини неявки суд не повідомила, від представника позивача надійшла заява про вирішення питання у його відсутність, відповідачі про причини неявки суд не повідомили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

За таких підстав суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.06.2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Осаулова А.А. було відкрито провадження та призначено судовий розгляд у справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним за правилами загального позовного провадження за участю сторін.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними, а саме договорів дарування між відповідачами 1 і 2, а саме приміщень цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , а також про усунення перешкод у користуванні вказаними приміщеннями цокольного поверху та зобов`язанням вчинити дії щодо усунення таких перешкод у користуванні майном.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року часткового задоволено заяву адвоката Савченко В.І. від 28.08.2019 року про забезпечення позову.

Накладено арешт на 12/100 частин об`єкту нерухомості - житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме на підсобні та нежитлові приміщення, що знаходяться на цокольному поверсі вказаного житлового будинку, а саме: приміщення 1 - сходи, площею 17,6 кв.м., приміщення 1а - підсобна, площею 16, 9 кв.м. - позначене як «Кухня»; приміщення 8 - басейн, площею 118 кв.м. - фактично має площу 116, 8 кв.м.; приміщення 8а - підсобна, площею 2,5 кв.м.; приміщення 9 - санвузол, площею 3,2 кв.м. - фактично має площу 6, 0 кв.м.; приміщення 9а - підсобна, площею 1, 6 кв.м.; приміщення 10 - сауна, площею 6,3 кв.м.; приміщення 11 - більярдна, площею 66,0 кв.м., приміщення 12 - кухня, площею 12,3 кв.м. - позначене як «Топочна»; приміщення 13 - санвузол, площею 1,8 кв.м.

Накладено арешт на 17/100 частин об`єкту нерухомості - житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме на підсобні та нежитлові приміщення, а саме: ѕ частини приміщення 4 - гараж, 9/10 частин приміщення 65 - коридор та МЗК 3/10 частин приміщення 14 - сходової клітини, 43/100 частини приміщення 34 - сходової клітини, 39/50 частин приміщення 55 - сходової клітини.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії з реєстрації права власності на наступні приміщення, що розташовані на цокольному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1 - сходи, площею 17,6 кв.м., приміщення 1а - підсобна, площею 16, 9 кв.м. - позначене як «Кухня»; приміщення 8 - басейн, площею 118 кв.м. - фактично має площу 116, 8 кв.м.; приміщення 8а - підсобна, площею 2,5 кв.м.; приміщення 9 - санвузол, площею 3,2 кв.м. - фактично має площу 6, 0 кв.м.; приміщення 9а - підсобна, площею 1, 6 кв.м.; приміщення 10 - сауна, площею 6,3 кв.м.; приміщення 11 - більярдна, площею 66,0 кв.м., приміщення 12 - кухня, площею 12,3 кв.м. - позначене як «Топочна»; приміщення 13 - санвузол, площею 1,8 кв.м., ѕ частини приміщення 4 - гараж, 9/10 частин приміщення 65 - коридор та МЗК 3/10 частин приміщення 14 - сходової клітини, 43/100 частини приміщення 34 - сходової клітини, 39/50 частин приміщення 55 - сходової клітини.

Як на підставу для задоволення клопотання, ОСОБА_1 посилався на те, що змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позов, між сторонами відсутній спір, оскільки кожному співвласнику надано у користування конкретні приміщення, що відповідають їх часткам, права позивача в такому випадку не порушуються.

Згідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі. Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір, розгляд справи триває, обставини, що зумовили застосування забезпечення позову не змінилися, а отже, продовжує існувати реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні заходів забезпечення позову не відпала. Тому, враховуючи вищезазначене, суд вважає вимогу про скасування заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 158, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст ухвали складено 28.09.2020року