КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3057/20
Провадження № 2/488/1493/20
УХВАЛА

Іменем України

25.09.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментам та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити розмір заборгованості за аліментами, врахувавши додані позивачем платіжні доручення по аліментам та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості з врахуванням наданих документів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність повернути її позивачу через наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, який законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (п.1 ч.1, ч.2 ст. 62 ЦПК).

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

На підтвердження повноважень представника позивача, до матеріалів справи, додано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якій зазначено, що адвокат Третьякова Яна Юріївна для надання безоплатної вторинної правової допомоги уповноважена здійснювати захист, представництва інтересів особи - ОСОБА_1 у суді, складення документів процесуального характеру, складання процесуальних документів та представництво інтересів у суді щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, позивач звертається до суду з позовною заявою про визначення розміру заборгованості по аліментам та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, а не про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, у дорученні не зазначено право представника позивача підписувати та подавати позовні заяви до суду від імені довірителя, а також посвідчувати своїм підписом позовну заяву та копії документів.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не мала права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не обґрунтована підстава для представництва, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (ч.6 ст. 186 ЦПК України).

Також, хочу зауважити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, матеріали справи не містять квитанції про сплату судового збору або докази звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 43,49, 60, 62, 185-186, 260, 353-354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментам та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева