Справа № 125/2664/18
Провадження № 22-ц/801/1713/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., вирішуючи питання про відвід головуючому у справі, заявлений представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» Варцабою Сергієм Анатолійовичем у справі за апеляційною скаргою представника позивача Сільськогосподарського товариства з обмежено відповідальністю «Подільська зоря» адвоката Чоловського Олександра Миколайовича

на рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 червня 2020 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмежено відповідальністю «Подільська зоря» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області Цибулько Андрія Миколайовича про визнання недійсними договорів оренди землі, -

встановив:

Не погодившись із рішенням Барського районного суду Вінницької області від 15 червня 2020 року, яким в задоволенні позову СТОВ «Подільська Зоря» відмовлено, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача СТОВ «Подільська зоря» адвоката Чоловського О.М. на рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 червня 2020 року.

18 вересня 2020 року представником відповідача ТОВ «Агрофірма Шаргород» Варцабою С.А. за вх. N 8148 подано заяву про відвід судді - доповідача Стадника І.М. від розгляду даної справи з тих підстав, що суддя Стадник І.М. при відкритті апеляційного провадження порушив Закон України «Про судовий збір», чим на думку заявника, надав необґрунтовану перевагу апелянту з можливістю не оплачувати судовий збір у сумі 134793 грн.

Вказані обставини викликають недовіру до судді - доповідача Стадника І.М. по розгляду даної справи.

Заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зміст заяви про відвід свідчить про те, що її подано ТОВ «Агрофірма Шаргород» виключно у зв`язку з його незгодою останнього з процесуальним рішенням судді, а саме ухвалою про відкриття апеляційного провадження, яка, на думку заявника, постановлена з порушенням ЗУ «Про судовий збір», оскільки апелянтом не в повні мірі було сплачено судовий збір.

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді - доповідача Стадника І.М., а зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді та припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді даної справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. п. 49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, складнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до статті 254 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже суд не обмежений можливістю остаточно вирішити питання про розподіл судових витрат під час постановлення судового рішення у справі. А практика Європейського суду, на яку посилається заявник, навпаки вказує на недопущення судом права особи на судовий захист з підстав несплати судового збору.

Враховуючи наведене, об`єктивно обґрунтованих даних про те, що суддя Стадник І.М. виявляє упередженість або безсторонність відносно апелянта - Сільськогосподарського товариства з обмежено відповідальністю «Подільська зоря» у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

За таких обставин питання про відвід судді згідно з абзацом 1 частини третьої статт 40 ЦПК України необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

ухвалив:

Відвід судді - доповідача Стадника І.М., заявлений представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» Варцабою Сергієм Анатолійовичем - визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді - доповідача Стадника І.М. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч.1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач Стадник І.М.