Провадження № 2/760/4496/20
В справі № 760/3617/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

представника відповідача 5- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва про зміну договору найму житлового приміщення, суд

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду з позовом і просить змінити договір житлового найму квартири АДРЕСА_1 , надати їй з донькою у користування кімнату площею 17, 4 кв.м. та зобов`язати відповідача - Солом`янську у м. Києві районну державну адміністрацію укласти з нею окремий договір житлового найму.

Представник відповідача Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засідання заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в з`язку з повторною неявкою позивача та її представника до суду.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Після відкриття провадження в справі вона призначалася до розгляду 5 разів, а саме: на 03 квітня 2020 року, 18 червня 2020 року, 11 серпня 2020 року, 01 вересня 2020 року та 17 вересня 2020 року.

Позивач та її представник двічі поспіль, а саме 01 вересня 2020 року та 17 вересня 2020 року в судові засідання не з`явилися.

31 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання в зв`язку з хворобою.

При цьому ні до заяви, ні в подальшому будь-яких документів про поважність причин неявки в судове засідання не надала.

Позивачка в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд до відома не поставила.

В зв`язку з цим у справі була оголошена перерва на 17 вересня 2020 року.

Про дату судового засідання представнику позивача було направлено судову повістку про виклик до суду на номер телефону, зазначений нею в позовній заяві.

В матеріалах справи містить довідка про отримання нею судової повістки 03 вересня 2020 року.

/ а.с. 102 - 103; 112 /

Не дивлячись на це, позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд до відома не поставили.

Заяви про розгляд справи в їх відсутності також не подали.

Суд при цьому враховує, що відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення позивача та її представника про розгляд справи.

З урахуванням цього суд вважає, що позивач, будучи ініціатором даного судового провадження, обізнана про розгляд справи, правом участі в судових засіданнях не скористалась, не з`являючись до суду та не проявляючи зацікавленості в розгляді справи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В свою чергу, відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

- повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

- належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

- неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

- відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Суд враховує, що з точки зору процесуального законодавства суд не зобов`язаний врахувати поважність причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 22 травня 2019 року в справі № №61-36375св18, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача або його представника, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Виходячи з цього та викладеного вище, повторної неявки позивача та її представника в судові засідання, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Суд при цьому виходить з того, що, виходячи з предмету спору, розглянути справу в відсутності позивачки або її представника суд позбавлений можливості.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного вище суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації про зміну договору найму житлового приміщення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2020 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва