Справа № 462/1799/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

за участю секретаря с/з Гербут Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 30.06.2018 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1546. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак подружнє життя з відповідачем не склалося, вони виявились людьми з різними характерами, поглядами на життя, ведення побуту, чому між ними почали виникали конфлікти та непорозуміння, що призвело до того, що з квітня 2019 року вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, особистих відносин не підтримують. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме її інтересам, а тому просить позов задоволити.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, з мотивів викладених у такому та додатково пояснили, що позивач і відповідач виявились людьми з різними характерами, поглядами на життя. Відповідач застосовував до позивачки фізичну силу, чому сімейне життя між ними поступово погіршувалось та в кінцевому результаті призвело до того, що з 20.05.2020 року між сторонами остаточно припинені шлюбні відносини, а позивачка втратила до відповідача хороші почуття. Зазначили, що за час перебування в провадженні суду даної справи, сторони тричі вживали заходів для примирення та збереження сім`ї, однак такі виявились безрезультатними, що свідчить про стійкість конфлікту між сторонами, чому переконані, що примирення не можливе. За наведеного, просять позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно після одруження стосунки між ними почали поступово погіршуватись, що призвело до того, що з 20.05.2020 року сімейних відносини вони не підтримують та не ведуть спільного господарства. Ствердив, що збереження сім`ї не можливе, так як з березня 2020 року вони тричі намагались примиритись, проте це не дало результату і він остаточно втратив до позивачки почуття любові та поваги. За наведеного, просить шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 30.06.2018 року у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1546 /а.с. 4/.

Від спільного подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

Також судом встановлено, що і не оспорюється сторонами, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, позивачка та відповідач не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Крім цього, сторони ствердили, що тричі вони вживали заходів щодо примирення та збереження сім`ї, проте не примирилися, що свідчить про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливим.

Відтак, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, конфлікт між сторонами носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін і веде до загострення взаємовідносин та, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264,265, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 30.06.2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1546.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 10.09.2020 року.

Суддя Іванюк І.Д.