Справа № 577/2300/20
Провадження № 2/577/821/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Галяна С.В.

з участю секретаря Кучер Л.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Підлипненський старостинський округ, Конотопський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про виселення без надання іншого жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить виселити ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з будинку АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Підлипненської сільської ради 10.03.1988 року. Згідно довідки КП Конотопське МБТІ № 508 від 18.06.2020 року інша ? ч. будинку на праві власності зареєстрована станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_4 , який вже помер. На даний час в цій частині будинку проживає ОСОБА_5 , яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , але свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала. Будинок на два самостійних входи, повністю відокремлені між собою, тому інтереси сусідки не зачіпаються. Відповідно до довідки №447 від 19.06.2020 року у її частині будинку, крім неї, зареєстрований її співмешканець ОСОБА_3 з 2014 року. Останні три роки він веде себе стосовно неї дуже агресивно, особливо в нетверезому стані, не має постійної роботи та останній час практично живе за її рахунок. Відповідач дуже знущається над нею, ображає, виражається нецензурною лайкою на її адресу, погрожує їй тим, що спалить будинок, а її фізично знищить. Внаслідок чого вона змушена втікати з дому та звертатись за допомогою до сусідів. Вона постійно звертається до поліції в зв`язку з вищевикладеним, що підтверджується довідкою. Крім того, на даний час з нею проживає її престаріла мати ОСОБА_6 , але їх життя нестерпне через поведінку відповідача. Тому, оскільки відповідач систематично порушує правила співжиття, що унеможливлює проживання для інших з ним в одному будинку, а всі заходи впливу на нього виявились безрезультатними, вона звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожен окремо, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Підлипненський старостинський округ в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.24,41).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Конотопський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду ( а.с.37).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 14.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 29.07.2020 року (а.с.19).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2020 року (а.с.25).

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 9 ч. 4 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У ст. 156 ЖК України йдеться про те, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

В той же час, виходячи з вимог ст. 157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За правилами ст. 116 ч. 1 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном шляхом виселення колишніх членів сім`ї та інших громадян із належного йому на праві власності жилого приміщення, але за наявності умов, які передбачені ст. 116 ч. 1 ЖК України.

З цього приводу у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 02 квітня 1985 року, з послідуючими змінами, зазначено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

В судовому засіданні встановлено, що право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Підлипненської сільської ради 10.03.1988 року (а.с.3,9). В даній квартирі значаться зареєстровані ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_3 (а.с.5), а проживає без реєстрації ОСОБА_6 (а.с.4). Згідно Державного акту ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка, розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,1302 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.6). Відповідно довідки Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 26.06.2020 року в період часу з 01.01.2019 року по 19.06.2020 року наявна інформація про дванадцять звернень ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 до Конотопського ВП за фактом неправомірних дій з боку ОСОБА_3 , які зареєстровані в ІТС «Інформаційний портал Національної Поліції України» Конотопського ВП ГУНП в Сумській області та за результатами перевірок працівниками Конотопського ВП ГУНП в Сумській області з ОСОБА_3 неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо недопущення вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_1 , а також складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ознаками ст. 173-2 КУпАП та за ст. 178 КУпАП (а.с.14).

Аналізуючи докази і даючи їм оцінку, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів того, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись належної їй ? частини будинку АДРЕСА_2 .

За таких обставин, відповідача ОСОБА_3 слід виселити із житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 386, 217, 321, 391 ЦК України, ст. 116 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 із житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2020 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Підлипненський старостинський округ (місцезнаходження: с. Підлипне м. Конотоп, вул. Революції, 2)

Третя особа: Конотопський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місцезнаходження: м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 26 Сумської області).

Суддя Галян С. В.