Справа № 212/7313/20
У Х В А Л А

05 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами подання Начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенка Є.В. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами, -

встановив:

02 жовтня 2020 року до суду надійшло вищевказане подання, в обґрунтування якого Начальник Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенко Є.В. зазначив, що на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №1-25 від 30.05.2005 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь держави.

Як вбачається із змісту заяви, державним виконавцем були направлені запити стосовно майнового стану боржника. Було встановлено, що у боржника відсутнє рухоме майно та розрахункові рахунки, проте зареєстровано на праві власності Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, державним виконавцем було накладено арешт на майно належне боржнику. У зв`язку з тим, що частка квартири, що належить боржникові за виконавчим провадженням - ОСОБА_1 не виділена, просить виділити частку квартири у судовому порядку.

Вирішуючи питання прийняття подання до розгляду, суд виходить з наступного.

Розділом VI ЦПК України визначено компетенцію загального суду щодо вирішення питань, які виникають на стадії виконання рішення суду.

Цивільно-процесуальним законодавством не визначено вимог до форми та змісту заяви про визначення частки майна боржника у майні.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання які подаються учасниками виконавчого провадження з питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

З огляду на вказані вимоги заява (подання) повинні містити: найменування осіб сторін у справі, їх місце знаходження, проживання, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такі відомі.

Згідно з ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог методичних рекомендацій «Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв» викладених у листі Міністерства юстиції України від 18.12.2006 року за № 25-1/899/7, заява, подання державного виконання повинні містити чіткі та конкретні питання, які ставить державний виконавець на вирішення суду, чітку вказівку яким чином, на погляд державного виконавця, суду необхідно вирішити поставлене питання. Державний виконавець повинен чітко зазначити в чому полягає складність виконання рішення чи у зв`язку з чим таке рішення неможливо виконати.

Зокрема, у разі звернення із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, державний виконавець у поданні повинен зазначити конкретне майно, в якому слід визначити частку, розрахувати розмір частки, зазначити інших співвласників такого майна як заінтересованих осіб, зазначити в чому полягає складність державного виконавця самостійно визначити частку боржника, викласти обставини, якими державний виконавець обґрунтовує свої вимоги, в чому полягає складність виконання рішення.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення,дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року за № 14, такі подання мають розглядатися з обов`язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача, а й учасників спільної власності на майно.

Вищезазначене подання від 02.10.2020 року вимогам закону не відповідає, що унеможливлює його безпосередній розгляд з огляду на наступне.

З долучених документів взагалі не убачається, що на виконанні Покровського відділу ДВС у місті Кривий Ріг перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа за справою №1-25 2005.

У поданні не зазначено ні особу державного виконавця, ні боржника, ні стягувача, ні заінтересовану особу, відсутній розрахунок розміру частки, що не відповідає вимогам ст. 443 ЦПК України, не викладено в чому саме полягає складність визначення такої частки та виконання рішення суду.

Крім того, необхідно надати копії подання разом з доданими до нього документами по кількості заінтересованих осіб.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

У якості доказів до подання додано копію виконавчого листа від 30.05.2005 року у справі 1-25/2005 та інформацію з КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №1203 від 04.03.2009 року.

Взагалі відсутні відомості щодо здійснення будь-яких дій державним виконавцем, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження. З моменту отримання інформації щодо власності боржника минуло більше 10 років, актуальні відомості станом звернення до суду, не додані.

Окрім іншого, спірна квартира станом на 2009 рік належить боржнику на праві спільної часткової власності, то в розумінні ч.2 ст.183 ЦК України, є неподільною річчю, при цьому докази про можливість виділити реальну (ідеальну) частку у вказаній квартирі, суду не надані.

З матеріалів доданих до подання взагалі неможливо встановити факт реєстрації права власності за боржником на Ѕ частину зазначеної квартири.

Натомість Начальник державної виконавчої служби, звертаючись до суду з поданням фактично просить суд виділити частку майна, яка належить боржнику, не вказуючи при цьому інших співвласників майна, що суперечить положенням ст.443 ЦПК України. Державний виконавець при виконанні рішення суду на підставі подання в межах повноважень, визначених ст.443 ЦПК України, може лише ставить питання перед судом про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не про фактичне виділення його частки.

Крім того, у поданні зазначено посилання на норми Закону (ЦПК), що втратив чинність.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 258, 260, 443 ЦПК України, суддя -

постановив:

Подання Начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тіщенка Є.В. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами повернути без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення подання не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О. Н. Борис