У х в а л а

31 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 571/1411/17

провадження № 61-11738 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Старосільської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про встановлення факту прийняття спадщини, та за зустрічним позовом ОСОБА_7 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

04 серпня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у касаційній скарзі заявник вказує на неврахування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 листопада 2019 року, а також зазначає про порушення апеляційним судом статті 43 ЦПК України, не зазначаючи при цьому чітко підстави (підставу) касаційного оскарження, визначені в частині другій статті 389 ЦПК України.

Як убачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, заявнику необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній, крім іншого, чітко та належним чином підстави (підставу) касаційного оскарження рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, визначені в пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено адресу електронної пошти заявника., та не вказано про її відсутність.

Враховуючи наведене, представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, із зазначенням у ній крім іншого, адресу електронної пошти заявника., або зазначити про її відсутність.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко