Справа № 215/3195/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі : головуючого, судді - Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Таран О.В.

представник позивача - Дробот В.В.

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 у м. Кривому Розі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 , та просили стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 30.04.2011 року в розмірі 26378,33 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору (заяви) № б/н від 30.04.2011 року Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Заборгованість відповідача станом на 05.07.2017 року становить 26378,33 грн. і складається з наступних сум: 14716,22 грн. заборгованість за кредитом, 9229,81 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 700,00грн. заборгованість за пенею і комісією, 500,00грн. штрафу (фіксована частина) та 1232,30грн. штрафу (процентна складова). Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600,00 грн. судового збору.

У судове засідання представник позивача Дробот В.В. (довіреність № 7566-К-О від 10.12.2019 року, дійсна до 10.12.2022 року (а.с.138)) з`явилася, пояснила, що відповідач не виконував належно зобов`язання по кредиту, тому виникла заборгованість, яку просить суд стягнути. Звернула увагу суду на те, що в суму тіла кредиту а саме 14716,22грн., входять банківські відсотки, комісія, адміністрування та інше.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно зі ст.128 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_3 (ордер серія ДП № 040 - а.с.86) в суд з`явився, позовні вимиги АТ КБ "Приватбанк" визнає частково. Вказує, що в суму тіла кредиту входить лише основний борг та жодним чином не входять банківські відсотки, комісії, інші скриті платежі, послуги нотаріусів, страхових компаній та інше. Так як відповідач користувався коштами банку в межах суми кредитного ліміту визначеного банком в розмірі 8000грн., відповідач та його представник визнають заявлені позовні вимоги в частині погашення заборгованості в розмірі 7779,94грн., з якої прострочена заборгованість складає 6936,28грн.. Розрахунок заборгованості за кредитом в сумі 14716,22грн. вважає необґрунтованим, так як така заборгованість перевищує встановлений самим же банком кредитний ліміт, відображений банком у довідці. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.04.2011 станом на 05.07.2017, а саме графи «сальдо поточної заборгованості за кредитом» розмір заборгованості за отриманим кредитом в цілому складає 7779,94грн., з якої прострочена заборгованість 6936,28грн., а не 14716,22грн., як то зазначає банк.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2020 року скасовано заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2017 року, постановлено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

21.04.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу (а.с.181-185). Відповідач, посилаючись на ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, звертає увагу суду, що у разі відкриття поточного рахунку клієнту в його заяві уповноважений працівник банку зазначає дату відкриття та номер рахунку (п.1.18 Інструкції), чого не було дотримано при підписанні відповідачем заяви. В жодному документі, наданому Банком на підтвердження заявлених вимог не зазначена інформація про те, який саме рахунок було відкрито на ім`я відповідача, строк його дії, вид кредитування. Зазначає, що анкета-заява, витяг з тарифів Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, ні окремо, ні в сукупності не дозволяють встановити умови нібито укладеного договору кредитування між відповідачем та Банком. У заяві б/н від 30.04.2011 у графі «изьявляю желание оформить на свое имя» відсутні дані, для отримання якої саме послуги подано заяву та яку послугу фактично надано. Витяг з «Тарифи Банку» містить тарифи з обслуговування різних кредитних карт, кожен з яких містить абсолютно різні розміри обов`язкових щомісячних платежів та розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту. У разі укладання кредитного договору, розмір відсотків за користування коштами та розмір і підстави стягнення неустойки визначаються сторонами у самому договорі. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що при підписанні анкети-заяви йому не було надано для ознайомлення жодних «Тарифів Банку» чи «Умов та правил надання банківський послуг», а надані позивачем як доказ - не містять його підпису. Крім того відповідач зазначає, що з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення в суд минуло більше шести років, тому роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови і правила споживчого кредитування (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 - провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем. Також посилається на правову позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду України №342/180/17 від 03.07.2019, та вказує, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що надані позивачем додатки до позову як доказ достовірно не підтверджують вказаних обставин, тому в частині стягнення відсотків за користування кредитом, пені та штрафів просить відмовити в повному обсязі. Щодо заборгованості за кредитом (тіло кредиту), зазначає, що відповідно до «розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.04.2011, станом на 05.07.2017», а саме графи «сальдо поточної заборгованості за кредитом» розмір заборгованості за отриманим кредитом вцілому складає 7779,94грн., з якої прострочена заборгованість - 6936,28грн. (графа «сальдо простроченої заборгованості за кредитом»), а не 14716,22грн., як визначив Банк. Враховуючи наданий позивачем розрахунок та встановлений самим же позивачем кредитний ліміт в розмірі 8000,00грн., відображений у наданій довідці. Вважає обґрунтованою суму в розмірі 7779,94грн., яка підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог. Тобто позов визнає частково.

28.05.2020 на електронну адресу суду, а 02.06.2020 засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій АТ КБ «Приватбанк» зазначили, що відповідач ОСОБА_2 висловив згоду на укладання договору за принципом укладання між Банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів, які було надано позивачу для ознайомлення в письмовому вигляді, що засвідчено власним підписом відповідача в заяві про приєднання. Сторонами при укладанні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідач користувався грошима, частково сплачував заборгованість за договором. Виписка по картковому рахунку є належним та допустимим доказом. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Вказано, що необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле - кредитний договір. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами. Зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Посилання відповідача на Постанову ВСУ по справі №6-16цс15 вважають недоречними, так як відповідач був ознайомлений саме з Умовами та правилами надання банківських послуг та з Наказом банку, яким були затверджені дані умови. Посилання відповідача на Постанову ВСУ по справі №342/180/17 вважають недоречними, зазначають, що суду було надано наказ про затвердження редакції Умов та Правил надання банківських послуг, саме тих, які були чинні на момент підписання заяви позичальником; довідка щодо видачі кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карт та їх цільове призначення; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку, погашення кредитного ліміту та сплаті відсотків, тобто вчинення дій, що підтверджують усвідомлення відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Крім того зазначають, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження, і відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Також позивач звертає увагу суду на те, що відповідач за допомогою кредитної карти скористався сервісом «Миттєва розстрочка». Оскільки під час списання чергового щомісячного платежу по «Миттєвій розстрочці» відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту, списання коштів здійснено за рахунок овердрафту, що і спричинило перевищення тіла кредиту над розміром встановленого кредитного ліміту (з посиланням на пункти Умов і правил надання банківських послуг). Щодо нарахування відсотків та неустойки, а також внесення змін до Умов та Правил надання банківський послуг і Тарифів, представник банку посилається на пункти Умов та Правил надання банківський послуг, як складову кредитного договору (а.с.186-208).

Вислухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підтвердження укладання кредитного договору Банком надана копія анкети-заяви НОМЕР_1 про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач як і його представник не заперечують факт отримання кредитних коштів, а отже і укладення кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Суд, дослідивши надані позивачем докази, зокрема довідку банку щодо отримання ОСОБА_2 банківських карток № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (довідка - а.с. 131) та виписку по особовому рахунку відповідача за період з 15.08.2012 по 30.11.2019, з якої вбачаються операції за картками, зокрема, зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку (а.с. 113-122), з урахуванням пояснень представника позивача в судовому засіданні, приходить до наступних висновків.

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Відповідно до наданої представником банку довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_2 (а.с.137,194) відповідачу було збільшено кредитний ліміт по карті № НОМЕР_2 , останній раз 21.01.2016 до 8000грн.

Щодо зміни кредитного ліміту після вказаної дати та застосування Овердрафту при оформленні миттєвої розстрочки відповідачем позивач не надав суду жодних доказів, щодо дати оформлення миттєвої розстрочки та суми Овердрафту, що слугувало наслідком нарахування відсотків у відповідному розмірі, пені та інших санкцій, які, враховуючи пояснення представника позивача, надані в судовому засіданні, входять в суму тіла кредиту 14716,22грн, заявлений до стягнення, також представником позивача, який брав участь в судових засіданнях, не обґрунтовано заявлені вимоги позивача в цій частині.

Враховуючи вимоги ст.ст.13, 80 ч.1 ЦПК України, докази, надані позивачем, а також пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд вважає, що позивачем не доведено суду ті обставини, на які він посилається у позові як на підставу своїх вимог, а тому позов підлягає частковому задоволенню в сумі 7779,94грн., в частині стягнення тіла кредиту, в межах суми фактично отриманої позивачем, яка підтверджена наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (графи сальдо поточної та простроченої заборгованості за кредитом) та довідкою банку.

Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600,00 грн. судового збору.

Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, враховуючи часткове задоволення заявлених вимог, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 471,90грн. (((7779,94*100)/26378,33)*16).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 33, 55, 124, 129 Конституції України,ст.ст. 15, 16, 95, 256, 257, 261, 509, 510, 512, 514,519, 526, 527, 530, 532, 533, 534, 536, 545, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 612, 629, 1048-1050, 1055 ЦК України, ст.92,95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк", місце знаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , рах.№ НОМЕР_5 , МФО №305299, заборгованість за кредитом - 7779,94 грн., станом на 05.07.2017 та 471,90грн. судового збору, а всього 8251 грн. 84 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення. Так як в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.10.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: