н/п 2/490/689/2020 Справа № 490/3703/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХ В А Л А

іменем України

07 вересня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Дудник Г.С.,

за участю відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника позивача адвокатки Сидоренко Т.В., представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком, припинення прваав власності на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, в якому просив усунути перешкоди ОСОБА_2 ,, ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у користуванні належним йому на праві приватної власності приміщеннями житлового будинку та належних до нього будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 , а саме: житловою кімнатою літер 2-4, площею 17,3 кв.м.; 42/100 частки сарая літер Б, 33/100 частки літньої кухні літер И, літню кухню літер З, душ літер Д, вбиральнею літер Г-очко, шляхом примусового виселення відповідачів з цих приміщень без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою суду від 17.12.2019 р. справу № 490/4668/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим будинком та справу № 490/3703/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення - об`єднано в одне провадження.

24 лютого 2020 року позивач ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву в новій редакції, в якій остаточно просив усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні житловою кімнатою 2-4 площею 17,3 кв.м. у житловому будинку літер А , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , - шляхом примусового виселення ОСОБА_2 ,, ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 , із житлової кімнати 2-4 , площею 17,3 кв.м. без надання іншого житлового приміщення ; звільнення від речей господарських та побутових споруд, саме: 42/100 частки сарая літер Б, 33/100 частки літньої кухні літер И, літню кухню літер З, душ літер Д, вбиральнею літер Г-за вказаною адресою.

В обгрунтування позову посилався на те, що він є власником вказаних приміщень за правом спадкування, вказані приміщення виділені в натурі його правопопередникам судовими рішеннями, проте відповідачі відмовляються звільняти їх та продовжують неправомірно користуватися ними.

03 березня 2020 року позивачі за об`єднаним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про зміну предмета позову, в якій остаточно заявили наступні позовні вимоги до ОСОБА_4 :

- встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом виділення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у користування житлову кімнату літер 2-4, площею 17,3 кв.м., житлову кімнату літер 2-3 площею 9,5 кв.м., кухню літер 2-1 площею 9,1 кв.м., ванну кімнату літер 2-2 площею 2,4 кв.м.- які разом складають ізольоване помешкання - квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. у вказаному житловому будинку;

-припинити право власності ОСОБА_4 на 77/100 часток ізольованого помешкання квартири АДРЕСА_3 у вказаному домоволодіння - за сплатою грошової компенсації у сумі 19 179 грн 70 коп. вартості 77/1100 часток вказаного ізольованого приміщення;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 77/100 часток ізольованого помешекання квартира АДРЕСА_4 .

В обгрунтування позову посилаються на те, що вкзаний будинок є спільною частковою власністю сторін та неподільною річчю, оскільки реальний розподіл домоволодіння не відбувся в натурі, відповідач ОСОБА_4 , ніколи не здійснював права володіння у спірному майні , припинення його права власності на предмет спору квартиру АДРЕСА_3 не завдасть йому істотної шкоди .

Так, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.10.2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком - задволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_4 в користуванні 69/400 та 23/400 частками житлового будинку АДРЕСА_2 , зобов`язано ОСОБА_2 , звільнити від власних речей 69/400 та 23/400 часток житлового будинку АДРЕСА_2 , в решті позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2017 року у цивільній справі № 490/4328/16-ц за вказаним позовом ОСОБА_4 - рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.10.2016 року в частині визначення майна щодо користування яким усуваються перешкоди, змінене і визначено, що таким майном є: житлова кімната 2-4 площею 17,3 кв.м., сарай Літ. Б, літня кухня Літ. З, душ літ. Д, вбиральня літ. Г в житловому будинку АДРЕСА_5 . Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користувач вищезазначеним майном та зобов`язано ОСОБА_2 звільнити вищевказане нерухоме майно від власних речей.

Як вбачається з вказаних судових рішень , судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , не допускаючи ОСОБА_4 , до житлової кімнати 2-4 в житловому будинку літер А та надвірних будівель та споруд : сараю літер Б, 1/2 частки вбиральні літер Г, душу літер Д., літньої кухні літер З та літньої кухні літер И чинить перешкоди власнику у користуванні належним йому на праві власності майном і таке порушене право позиваач підлягає судовому захисту. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , чинить перешколди ОСОБА_4 в користуванні житлова кімната 2-4 площею 17,3 кв.м., сарай Літ. Б, літня кухня Літ. З, душ літ. Д, вбиральня літ. Г в житловому будинку АДРЕСА_5 - що є підставою для задвлення позову .Що ж стосувалося решти господарських будівель та споруд (літня кухня літер И, басейн, замощення , водний кран) - то у справі відсутні докази щодо вирішення питання про їх користування ( це майно залишається у спільній власності сторін) і відповідно про порушення такого порядку користування. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог щодо користування цього майна.

Рішення суду набрало законної сили 17 травня 2017 року.

Представник позивача, підтримуючи позовні вимоги в цій частині, суду пояснив, що рішення суду реально не виконано, отже порушення прав позивача з боку відповідачів триває.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 та їх представник, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, суду пояснили, що вважають, що фактично судами не вирішувалося питання про порядок користування спільним домоволодінням, не відбувалося його поділу в натурі, отже позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними. До того ж протягом досить тривалого часу вони, як і їх правопопередники , фактично користувалися цими приміщеннями та господарськими спорудами, отже право корситування ними повинно бути закріплено за ними

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Встановлено, що судовими рішеннями у справі № 490/4328/16-ц , які набули законної сили, вже вирішено та задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні господарськими та побутовими спорудами шляхом звільнення від речей господарських та побутових споруд, а саме : 42/100 часток сараю літер Б, 33/100 часток літньої кухні літер И, літньої кухні літер З, душу літер Д, вбиральні літер Г, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав набрало законної сили, а тривале невиконання судового рішення не є підставою для повторного звернення до суду з такими самим позовними вимогами - суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні господарськими та побутовими спорудами шляхом звільнення від речей господарських та побутових споруд, а саме : 42/100 часток сараю літер Б, 33/100 часток літньої кухні літер И, літньої кухні літер З, душу літер Д, вбиральні літер Г, які розташовані за вищезазначеною адресою .

Керуючись п. 3ст. 255 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення - в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні господарськими та побутовими спорудами шляхом звільнення від речей господарських та побутових споруд, а саме : 42/100 часток сараю літер Б, 33/100 часток літньої кухні літер И, літньої кухні літер З, душу літер Д, вбиральні літер Г, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 17 вересня 2020 року.

Суддя Гуденко О.А.