Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/242/16-ц
Провадження №: 2/332/725/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Сабліній А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Метабанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «МетаБанк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 30 березня 2006 року між нею та Акціонерним банком «Металург» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «МетаБанк»), було укладено договір поруки на забезпечення виконання ОСОБА_2 , позичальником, своїх обов`язків за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, бо в ньому не зазначений строк його дії, а є лише посилання на дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника. Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором прострочення заборгованості за сумою основного боргу відбулось з серпня 2011 року, за відсотками за користування кредитом з травня 2013 року, тобто з цього часу у банку виникло право звернутися з вимогою до поручителя протягом наступних шести місяців. Однак таку вимогу до поручителя пред`явлено не було.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов, просить його задовольнити з підстав указаних в позові.

Представник відповідача АТ «МетаБанк» в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись від наступного дня після настання дати дострокового повернення заборгованості, тобто з 29.05.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, поважність причин неявки суд не повідомив.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1, 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначаючи характер правовідносин, які виникли між сторонами по справі, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 30 березня 2006 року між Акціонерним банком «Металург» (правонаступник є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк»), та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №87, відповідно до якого банк надав позичальнику на споживчі цілі кредит у розмірі 35000 доларів США на строк по 30 березня 2026 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 14,5 відсотків річних.

У забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 , цього ж числа між Акціонерним банком «Металург» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «МетаБанк») та ОСОБА_1 , було укладено договір поруки №802, за умовами якого поручитель у разі невиконання ОСОБА_2 забов`язань за кредитним договором зобов`язується в порядку, передбаченому цим договором погасити борг позичальника банку в сумі наданого кредиту, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником зобов`язання.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом зазначених норм матеріального права поручитель, хоча й пов`язаний з боржником певними зобов`язальними відносинами, але є самостійним суб`єктом у відносинах з кредитором.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору № 87 від 30.03.2006 року Банк видав Позичальнику кредит на строк 240 місяців по 30.03.2026 р..У зв`язку із невиконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Банк відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України і п.3.1 Кредитного договору прийняв рішення про дострокове стягнення з позичальника та поручителів заборгованість за кредитним договором, надіславши 29.04.2015 року вимоги про дострокове повернення кредиту й пов`язаних із ним платежів у строк до 28.05.2015 року.виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України вимогу до Поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.За умовами Кредитного договору та положеннями ст.1050 ЦК України несплата платежу надає кредитору право на пред`явлення вимог щодо повного погашення заборгованості.

Отже внаслідок порушення обов`язків Позичальником, АТ "МетаБанк" скориставшись своїм правом на односторонню зміну умов кредитного договору, передбаченим ч.2 статті 1050 ЦК України та п.3.1 Кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом. У разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред`явлення вимоги поручителю обчислюється від дня настання дати дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника.

Отже, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись від наступного дня після настання дати дострокового повернення заборгованості, тобто з 29.05.2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Метабанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим- відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко