ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 2-474/10

провадження №22-ц/818/3849/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справуза заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року у складі судді Шестак О.І.,-

в с т а н о в и в :

23 січня 2020 року заявник ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з заявою, в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у цивільній справі №2-474/10 від 13 грудня 2010 р., виданого 23.01.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № від 13.07.2007 р. у розмірі 127 106,83 дол. США, що за курсом станом на 02.08.2010 р. складає 1003216,08 грн., та визнати виконавчий лист у цій справі таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Брек Л.О., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є пропущення стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання до органу ДВС, зазначає, що виконавчий лист було видано 23 січня 2013 року, тобто після набрання чинності нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», а отже строк пред`явлення до виконання становить один рік, який розпочав свій перебіг з 24 грудня 2010 року (з дати набрання рішення законної сили).

Посилаючись на узагальнення судової практики ВСУ щодо розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 2015 року, зазначає, що однією з процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відзив мотивовано тим, що виконавчі провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова відкривалися тричі; при цьому жодного разу строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з огляду на приписи ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» порушено не було, посилання апелянта, на ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання в 1 рік є невірним, у зв`язку з тим, що редакція цієї статті набула чинності 09.03.2011 року, тобто після набрання рішенням законної сили і не може застосовуватися до даних правовідносин.

Також АТ «УкрСиббанк» звертає увагу, що станом на теперішній час заборгованість по кредитному договору відсутня, у зв`язку з чим «УкрСиббанк» 14.08.2020 направив до органу ДВС заяву про повернення виконавчого листа Стягувачу за ВП 53894054 за яким боржником була апелянт.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено,що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа №2-474/10 до виконання пропущений не був. Рішення суду від 13.12.2010 року, яке набрало чинності 24.12.2010 року, наразі не виконано, тому застосуванню підлягає Закон України «Про виконавче провадження», що діяв до 09.03.2011 року., щодо вимоги заяви про прийняття ухвали про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, суд прийшов до висновку що така вимога є безпідставною та необґрунтованою .

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.08.2010 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ПП «Глобус плюс», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , та ПП «Глобус плюс» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 140827,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.01.2009 року становить 1084368,61 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 140827,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.01.2009 року становить 1084368,61 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПП «Глобус плюс», ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 1700,00 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30,00 грн. . ( а.с. 7).

Як зазначено на судовому рішення воно набуло законної сили 13 вересня 2010 року.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року абзац другий та третій рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.08.2010 викладено в такий редакції: « стягнути солідарно з ОСОБА_2 , та ПП «Глобус плюс» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 176534,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 року становить 1393334,56 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 127106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 року становить 1003216,08 грн.( а.с. 8).

Як зазначено на додатковому рішення воно набуло законної сили 24 грудня 2010 року.

Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист по справі №2-474/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 13.07.2007 в розмірі 127106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 становить 1003216,08 грн. ( а.с. 5-6).

Рішення, за яким виданий виконавчий лист, набрало законної сили 24.12.2010 р.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений 3 роки.

Дата видачі виконавчого листа зазначена 23.01.2012 р., виправлена на 23.01.2013 р.

Станом на момент набрання законної сили указаного рішення був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, в редакції станом на 03.08.2010) який визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання були визначені статтею 21 указаного Закону в редакції чинній на 03.08.2010), а саме , що виконавчі листи на інші судові документи можуть бути пред`явлено до виконання протягом трьох років, строки пред`явлення виконавчих документів встановлено для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадку , коли рішення суду підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення. ( пункту 1 частини 1 та пункт 1 частини 2 статті 21 )

Таким чином, згідно законодавства, чинного на момент набрання законної сили рішенням про стягнення з боржників спірних сум Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року оспорюваний виконавчий документ за рішенням, яке набрало законної сили 24 грудня 2010 року міг бути пред`явлений до виконання до 24 грудня 2013 року.

Звертаючись з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник обґрунтувала її тим, що виконавчий лист пред`явлено до виконання після спливу строку для його пред`явлення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З матеріалів справи убачається, що 29 березня 2013 року постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом № 2-474/10 (а.с.40).

Проте постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04.11.2014 року виконавчий лист повернуто стягувачеві з підстав того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.41).

27 жовтня 2015 року стягувач повторно звернувся до Дзержинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2010 року (а.с.42), на підставі якої 09 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження. При цьому постановою державного виконавця від 06 вересня 2016 року вказане провадження закінчено у зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій з`ясовано місце роботи боржника представництво компанії «Ріхтер Гедеон», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 17-Б (а.с.46).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норка Є.В. від 11 травня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-474/10 (а.с.8).

18 травня 2017 року постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норка Є.В. накладено арешт на майно боржника (а.с.12).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норка Є.В. від 30 січня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку та всіх відкритих рахунках, що належать ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення (а.с.10-11).

Як на підставу вимог скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 53894054 від 11.05.2017 року, постанови про накладення арешту на майно та грошові кошти боржника від 18.05.2017 року та від 30.01.2019 року винесені з порушенням вимог закону та підлягають скасуванню, оскільки стягувачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем зі спливом більш ніж 7 років з дня набрання чинності рішення суду. Також виконавчий лист не містить обов`язкових реквізитів, а саме: в ньому не зазначено дати прийняття та номеру рішення, згідно з яким видано документ, не зазначена адреса місця проживання боржника та інше; виконавчий лист містить виправлення щодо дати його видачі. ОСОБА_1 зазначає, що постанова державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти фактично позбавила її джерел існування. Крім того заявник посилалася на неналежне її повідомлення про вчинення виконавчих дій. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017 року, постанову про арешт майна боржника від 18.05.2017 року та постанову про арешт коштів боржника від 30.01.2019 року.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2010 року з ОСОБА_1 , як із солідарного боржника, стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 127 106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 року становить 1 003 216,08 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 24 грудня 2010 року (а.с.6).

23 січня 2013 року Дзержинським районним судом міста Харкова на виконання рішення суду від 13.12.2010 року виданий виконавчий лист № 2-474/10 (а.с.6-7)

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент набрання законної сили рішенням суду, виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

У виконавчому листі № 2-474/10, виданому 23 січня 2013 року, зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 3 роки.

29 березня 2013 року постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом № 2-474/10 (а.с.40).

Проте постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04.11.2014 року виконавчий лист повернуто стягувачеві з підстав того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.41).

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 30.07.2010 року, передбачалося, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

27 жовтня 2015 року стягувач повторно звернувся до Дзержинського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2010 року (а.с.42), на підставі якої 09 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження. При цьому постановою державного виконавця від 06 вересня 2016 року вказане провадження закінчено у зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій з`ясовано місце роботи боржника представництво компанії «Ріхтер Гедеон», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 17-Б (а.с.46).

28 квітня 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.48).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича від 11 травня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-474/10.

Законом України від 04.11.2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «По виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», Закон України «Про виконавче провадження» було викладено у новій редакції та в зв`язку з цим зменшено строк пред`явлення до виконання судових документів, зокрема, виконавчих листів, виданих судами, з трьох років до одного.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04.11.2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «По виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми, виконавчі документи, видані судами до 09.03.2011 року, підлягають пред`явленню до виконання упродовж трьох років, починаючи з наступного дня їх видачі.

Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, перебіг якого розпочався до 09.03.2011 року, а виданого після цієї дати, також становить три роки.

Таким чином, стягувачем не пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Такого висновку дійшли суди першої та апеляційної інстанцій у справі між тим ж самими сторонами (справа № 2-474/10 за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника та постанови про арешт майна боржника) та ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року у цій справі, залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року. Зазначене рішення набрало законної сили.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з тієї підстави, що виконавчий документ пред`явлено до виконання після спливу строку визначеного для його пред`явлення, не доведено належними та допустимими доказами.

З огляду на положення частини 1 статті 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги , та з огляду на те що апеляційна скарга містить вимогу про скасування ухвали суду першої інстанції в цілому, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Таким чином частиною 3 статті 432 ЦПК України передбачено право, а не обов`язок суду зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Наразі питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по суті розглянуто.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заяви про зупинення виконання рішення суду за виконавчим документом у справі № №2-474/10, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Л.О. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається..

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Брек Людмили Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2020 року.