УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/215/17

Провадження № 4-с/638/138/20

17.09.2020 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентиновича, -

встановив:

01.04.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В.

Скарга обґрунтована тим, що 12.03.2020 року ОСОБА_1 отримав повідомлення приватного виконавця Ярмоленко О.В. про оцінку належного йому майна автомобіля марки Volkswagen Multivan категорія легковий, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , проведену СОД СГ ТОВ «ЕКСПЕРТ- 2012», з повідомлення вбачається, що ринкова вартість описаного майна Боржника складає 588500,00 грн. Повний звіт боржнику не надсилався. ОСОБА_1 зясував, що його майно знаходиться на примусовій реалізації. Повідомленн приватного виконавця про оцінку арештованого мйна та постанову про опис та арешт майна боржника від 11.02.2020 року отримано одночасно 12.03.2020 року. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 19.03.2020 року, представником встановлено, що 21.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. прийнято постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Представник боржника вважає, що зі змісту ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», приймати постанови зазначені у п. 1-4 ч. 9 ст. 71 є виключно державний виконавець. Тому вважає постанови винесені приватним виконавцем Ярмоленко О.В. 21.11.2019 року такими, що винесені незаконно та прямо порушують права боржника.

В судове засідання представник боржника з`явилася, скаргу підтримала та просила задовольнити.

Приватний виконавець в судове засідання з`явився, проти скарги заперечував, вказав, що дані постанови вже скасовані. Також подано письмові заперечення Вх. №31632 від 24.06.2020 року, відповідно до яких вказує, що приватний виконавець має аналогічний обсяг повноважень, що і державний. Єдині виключення, які має державний виконавець закріплені в ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали скарги, вислуавши пояснення сторін, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Ярмоленко О.В. перебуває виконавче провадження № 59065257 з виконання виконавчого листа №638/215/17 виданого 10.12.2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з 06.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

08.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59065257. Постанову направлено боржнику, що підтверджується відправленням АТ «УКРПОШТА» №566 від 10.05.20219 року.

Твердження скаржника, про те, що постанову не було отримано, і що з боку приватного виконавця порушено права боржника не відповідає обставинам справи, з огляду на те, що у відповідності зі ст.. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2019 року, за виконавчим листом №638/25/17 становить 4178064,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 08.05.2019 року.

Згідно відповіді з ДФС України № від 10.05.2019, № від 08.07.2019, № від 20.08.2019 інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших установах України боржником до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно відповіді ПФУ № від 08.05.2019, № від 05.07.2019, № від 20.08.2019 відсутня інформація про отримання пенсії боржником.

17.05.2019 року приватним виконавцем внесено відомості до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 .

17.05.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника за ВП №59065257, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунка, а також на кошти на рахунка, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межа суми звернення стягнення за виконавчим листом. Постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

17.05.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника за ВП №59065257, відповідно до якої, на майно, що зареєстровано за боржником на праві власності накладено арешт у межах суми звернення стягнення за виконавчим документом та внесено відповідні відомості про арешт до державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді МВС України №5911099 від 03.06.2019 року, №11329035 від 20.08.2019 року, за боржником на праві власності зареєстровано транспортний засіб: автомобіль марки Toyota Camry, 2017 року випуску, автомобіль марки Audi A6, 2012 року випуску та автомобіль марки Volkswagen Multivan, 2012 року випуску.

12.11.2019 року представником боржника ОСОБА_5 отримано копію розрахунку заборгованості .

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №59065257.

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника за ВП №59065257, якою оголошено у розшук автомобіль марки Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_3 , Volkswagen Multivan д.н.з. НОМЕР_4 .

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №638/215/17.

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про встановлення обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №638/215/17.

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджени гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії за ВП №59065257.

21.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами за ВП №59065257.

02.04.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про скасування заходів примусового виконання за ВП №59065257, у зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі. Постанову направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст.28 згаданого Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Строк зайняття діяльністю приватного виконавця обчислюється з дня внесення інформації про приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

До строку зайняття діяльністю приватного виконавця не зараховується строк зупинення діяльності приватного виконавця.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані представником боржника ОСОБА_2 постанови були прийняті у відповідності до ст.11, 71 ЗУ «Про виконавче провадження.

Згідно з системним аналізом ЗУ «Про виконавче провадження», суд вважає, що жодних обмежень стосовно виконання виконавчих документів про стягнення аліментів для приватного виконавця законом не передбачено.

Також суд звертає увагу, до оскаржувані представником боржника ОСОБА_2 постанови були скасовані ще 02.04.2020 року, а тому не можуть бути предметом скарги.

Відповідно ч. 3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265,273 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентиновича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.09.2020 року.

Головуючий суддя: