Справа № 664/1356/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі судді: Сіденко С.І.

при секретарі Скорик Н.С.

за участю заявника: ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області та ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання її матері, ОСОБА_2 на території України до 24 серпня 1991 року, заява вмотивована тим, що ОСОБА_2 , постійно проживає та зареєстрована в м. Олешки, Херсонської області з 1984 року. Встановлення даного факто необхідне для отримання громадянства України.

Заявник та заінтересована особа ОСОБА_2 під час судового засідання заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області надав пояснення в яких поклався на розсуд суду та просив розглянути заяву без їх участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Засліхавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 від 30.11.2017 року, та постійно проживає на території України та має посвідку на постійне проживання від 28.02.2018 року № НОМЕР_2 .

В лютому місяці 2020 року заявник звернулась до підрозділу 6501 УДМС України в Херсонській області для набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України".

Листом Олешківського РВ УДМС України від 21.02.2020 року № 6530-236/6530-20 мені було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, для встановлення факту постійного проживання її матері ОСОБА_2 на території України до 24 серпня 1991 року.

Родинні відносини з ОСОБА_2 підтверджуються, паспортом НОМЕР_3 від 12.12.1997 року, свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 08.02.1973 року, довідкою про укладання шлюбу № 264 від 27.12.2003 року

ОСОБА_2 , постійно проживає та зареєстрована в м. Олешки, Херсонської області з 1984 рок, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олешківської міської ради від 16.02.2020 року № 1622, та відмітками в паспорті громадянина України, трудовою книжкою та формою № 16.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з, - 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.

Відповідно до пункту 44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001,

Провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п.п. а, б п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту, які проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України", особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"

У такому випадку, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України"..

Отже, реалізація права на набуття заявницею громадянства України залежить від встановлення судом факту проживання її матері постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, який має для неї юридичне значення та в подальшому дасть змогу отримати паспорт громадянки України, оскільки іншого способу встановити факт постійного проживання на території України, крім як в судовому порядку не існує.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заява про встановлення постійного проживання матері заявниці - ОСОБА_2 на території України до 24 серпня 1991 року підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 89,259,263,264,265,293,315 ЦПК України, суд:

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року громадянки ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_5 , на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", а саме в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Сіденко С. І.