Ухвала

01 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 755/11454/17

провадження № 61-14115ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 20 травня 2020 року та постанову Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України, третя особа - директор Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України Бровко Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України, третя особа - директор Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України Бровко О. О., про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера в Інституті хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України з 01 липня 2017 року.

Стягнуто з Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 149 958,58 грн та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України на постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України на постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року касаційну скаргу Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України задоволено.

Постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року скасовано та залишено в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року.

У вересні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 20 травня 2020 року та постанову Верховного Суду від 05 серпня 2020 року з проханням визнати їх протиправними, нечинними та залишити в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто вказаними нормами не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвал та постанов суду касаційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 20 травня 2020 року та постанову Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України, третя особа - директор Інституту хімії високомолекулярних сполук Національної академії наук України Бровко Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк