Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/197/20
Провадження №2/433/315/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась неприйнятою спадщина - земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім.Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ №0056235. При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку ріллю, оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено ,що позбавило позивача можливості прийняти земельний пай у спадщину. Спадкоємець другої черги за законом, мати позивача - рідна сестра спадкодавця ОСОБА_2 (відповідач) відмовилась від спадщини, але письмової відмови не склала. Рішенням Троїцького районного суду від 17.11.2005 року за позивачем визнано право власності на земельну ділянку 9,73 га ріллі, виділену з земельного паю ОСОБА_3 . У зв`язку з відсутністю сертифікату, питання про спадкування земельного паю на той час вирішити було неможливо. Позивач зазначила, що їй невідомо де знаходиться оригінал сертифікату, що позбавляє її можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, тому змушена захищати своє право на спадщину у суді.

На виконання вимог ухвали від 11.02.2020 р. про залишення позовної заяви без руху, 19.03.2020 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненою позовною заявою.

Ухвалою суду від 20.02.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою суду від 18.03.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі, обставини та факти викладені в позовній заяві підтвердила.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 23 серпня 2005 року Тарасівською сільською радою Троїцького району Луганської області (а.с. 6).

Після його смерті залишилася неприйнятою спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Леніна, розміром 12,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала йому як члену колективного сільськогосподарського підприємства ім.Леніна, місцезнаходження якого було на території с.Тарасівка Троїцького району Луганської області. Право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0056235 (а.с. 7).

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.05.1977 р. Просторовським сільським РАЦС Білокуракинського району Ворошиловоградської області (а.с.4), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 25.02.1994 р. Тарасівською сільською радою Троїцького району Луганської області (а.с.10), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.11.1961 р.(а.с.5), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16.10.1956 р. Тарасівською сільською радою (а.с.14), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 17.12.1983 р. Тарасівською сільською радою Троїцького району (а.с.15), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 05.03.1977 р. Просторовським сільським РАЦС Білокуракинського району Ворошиловоградської області (а.с.16).

Відповідно до копії довідки №267, виданої 25.07.2018 виконкомом Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та мешкав разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.11.1961 р.(а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 20 квітня 2006 року Тарасівською сільською радою Троїцького району Луганської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28).

Таким чином, померла ОСОБА_6 , вважається такою, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про що свідчить відсутність спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.36-39).

Проте, за життя ОСОБА_6 не встигла оформити належним чином свої спадкові права. В даному випадку, за відсутності інших спадкоємців, позивач ОСОБА_1 має право на спадщину в порядку спадкової трансмісії, саме після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлої ОСОБА_6 за законом п`ятої черги.

Відомостей про наявність інших спадкоємців померлої ОСОБА_6 суду надано не було, як і не було надано інформації чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , чи зверталася позивач до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, тощо. Заяв чи клопотань з приводу витребування відповідної інформації учасниками справи не заявлялось.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 липня 2020 року №325/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), належну ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною відмови стало те, що спадкоємцем не було надано оригіналу документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с. 70).

За таких обставин, позивач має право звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, яке вона і реалізувала пред`явивши даний позов.

Проте, суд зауважує, що позивач звернулася з позовною заявою до неналежного відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно зі ст.175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статею 51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Статтею 1277 ЦК України визначені випадки, коли спадщина переходить до держави, зокрема, якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини, або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами у таких справах повинні бути територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що також узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

При цьому, в судовому засіданні судом було роз`яснено позивачу наслідки звернення з позовною заявою до неналежної особи.

З матеріалів справи встановлено, що ні ОСОБА_3 , ні його мати ОСОБА_6 за життя заповіту не склали. Спадкоємців спадкового майна за законом двоє - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та рідною сестрою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.11.1961 р.(а.с.5), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16.10.1956 р. Тарасівською сільською радою (а.с.14), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 17.12.1983 р. Тарасівською сільською радою Троїцького району (а.с.15), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 05.03.1977 р. Просторовським сільським РАЦС Білокуракинського району Ворошиловоградської області (а.с.16).

ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, що підтверджується інформацією наданою Троїцькою державною нотаріальною конторою від 02 березня 2020 року №132/01-09 про відсутність спадкової справи (а.с.36-39), з померлим ОСОБА_3 не проживала та не була зареєстрована за однією адресою, про що свідчить копія довідки №267, видана 25.07.2018 виконкомом Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.27) і крім того, як зазначено самим позивачем в позовній заяві, відповідач від спадщини відмовилась, а отже є неналежним відповідачем у справі.

Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до ОСОБА_2 , яка є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 16, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1262, 1268, 1269, 1276 ЦК України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2020 року

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя О.С. Певна

25.09.20

18.03.20