Справа № 183/5657/17
№ 2/183/122/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

-стягнення з відповідача на його користь грошових коштів сплачених за кредитною угодою №SAMDN4786 по платіжній карті/рахунку GOLD «Універсальна» «ПриватБанк» у розмірі 58 892,00 грн.,-

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,-

встановив:

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення та зміну позовних вимог від 22 лютого 2019 року, звернувся з означеним позовом.

Позов із посиланням на положення ст.60, ч.1, 3 ст.61, ч.4 ст.65, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України, ч.1 ст.357, ч.3 ст.368 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» обґрунтовано тим, що 07 вересня 2001 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 36. Позивач та відповідач мають двох доньок - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії свідоцтва про народження та рішення суду щодо усиновлення ОСОБА_6 надано позивачем до позову. 16 вересня 2016 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі, в грудні 2008 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в подальшому перейменований - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРОВАТБАНК» - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладена Кредитна угода № SAMDN4786, на виконання якої видана кредитна картка GOLD «Універсальна» № НОМЕР_1 з початковим кредитним лімітом до 17 серпня 2010 року в розмірі 4 000 гривень. 17 серпня 2010 році позивач подав до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повторно Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правилам надання банківських послуг в Приват Банку № НОМЕР_2 по збільшенню кредитного ліміту на платіжній кредитній карті GOLD «Універсальна» № НОМЕР_1 до 10400 гривень, а в грудні 2012 року кредитний ліміт на платіжній картці був збільшений до 24000 грн. Внаслідок використання кредитних коштів за кредитним договором, виключно в інтересах сім`ї, виникла заборгованість за договором, яка існувала з січня 2008 року та яка, в подальшому, з листопада 2016 року і по 12 лютого 2019 року погашена ним особисто разом із нарахованими за договором штрафними санкціями. Сума заборгованості погашена позивачем становить 101085 грн.

Позивач вказує, що на день його звернення в грудні 2008 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для оформлення Кредитної угоди й отримання кредитної карти GOLD «Універсальна» він працював в системі МВС України, а з січня 2011 року він є пенсіонером МВС України. Відповідач - ОСОБА_2 до грудня 2014 року працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АГРО-КОМ» у м. Новомосковську, а з серпня 2015 року вона працює в ПРАТ «Кондитерська фабрика «АВК» в м. Дніпрі. Заробітна плата позивача і заробітна плата відповідача були невеликі і тому позивач з відповідачем вирішили оформити кредитну карту в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для використання кредиту на потреби сім`ї. Перебуваючи на пенсії, позивач з 31 липня по 30 грудня 2015 року перебував на заробітках в Російській Федерації у м. Тула, де був зареєстрований до 16 січня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 . Перед від`їздом до РФ позивач передав відповідачу свою пенсійну карту ПАТ «Державний ощадний банк України» і номер (№ НОМЕР_1 кредитної карти GOLD «Універсальна») для проведення операцій з погашення боргу по кредитній карті AT КБ «ПРИВАТБАНК». Кошти необхідно було знімати з пенсійної карти ПАТ «Державний ощадний банк України» і погашати борг на кредитній карті АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Однак, Відповідач кошти з його пенсійної карти ПАТ «Державний ощадний банк України» знімала, а борг по кредитній карті GOLD «Універсальна № НОМЕР_1 - не погашала. В результаті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за несвоєчасну сплату взятих коштів з кредитної карти GOLD «Універсальна» № НОМЕР_1 на сімейні потреби кредитну карту в серпні 2015 року заблокував і почав нараховувати штрафні санкції. З серпня 2015 року позивач особисто, за наявної можливості став погашати використаний кредит та нараховані штрафні санкції. Крім того, в листопаді 2015 року сестра позивача - ОСОБА_8 погасила борг за позивача та внесла на кредитну карту GOLD «Універсальна № НОМЕР_1 особисті кошти в розмірі 4 480 грн. Наголошує на тому, що кошти з банківської кредитної платіжної карти GOLD «Універсальна» № НОМЕР_1 витрачалися на потреби сім`ї а саме: покупку продуктів харчування, одягу, взуття для членів сім`ї, плати за комунальні та інші послуги, покупку іншого майна побутового вжитку та інші витрати на потреби сім`ї.

Позивач зазначає, що укладена ним Кредитна угода № SAMDN4786 з використанням грошових коштів з кредитної картки GOLD «Універсальна» № НОМЕР_1 укладені для задоволення споживчих цілей сім`ї, внаслідок чого боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір і відповідач повинна сплатити позивачу 50% сплачених позивачем для погашення заборгованості коштів.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Позивач вказав, що отримав кредитні кошти в період перебування у шлюбі в грудні 2008 року. Під час перебування у шлюбі відповідач отримувала невелику заробітну плату. Відповідач знала про отримання позивачем кредиту. Кредитні кошти із кредитної карти GOLD «Універсальна» ОСОБА_1 і ОСОБА_2 витрачалися на потреби сім`ї. Про те, що кошти витрачалися на потреби сім`ї вказує Виписка по картці/рахунку, з якої вбачається, що з січня 2009 року в графі «нецільові» вказані суми, які ОСОБА_1 з відповідачем сплачували за використаний кредит на потреби сім`ї з кредитної карти GOLD «Універсальна». У графі «магазини + інтернет» та «банкомат» починаючи з квітня 2013 року вказані грошових суми, які знімалися з кредитної карти GOLD «Універсальна» і витрачалися на потреби сім`ї, а також в графі «перекази» з липня 2014 року ОСОБА_1 переводились гроші з кредитної карти GOLD «Універсальна» на кредитну карту старшої дочки - ОСОБА_7 , яка проживала і навчалася у вузі м. Києва. Починаючи з 30 квітня 2015 року по 30 квітня 2018 року ОСОБА_1 погашав борг по кредитній картці GOLD «Універсальна» самостійно. Після розірвання шлюбу з серпня 2015 року до 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 своїми коштами погашав кредитний борг до AT КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову. У відзиві на позов та в судовому засіданні зазначили, що про своїх дітей, які залишилися проживати з відповідачем позивач не піклується, не допомагає матеріально, аліменти не платить починаючи з червня 2018 року. Крім того, позивач з відповідачем з 2006 року не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, про що прямо вказано в рішенні суду про розірвання шлюбу між сторонами. Також відсутні ознаки спільного проживання сторін станом на грудень 2008 року. Відсутні докази придбання майна в інтересах сім`ї на кредитні кошти. Вказує на неналежність наданих позивачем доказів: Анкети-заяви від 17 серпня 2010 року; квитка на потяг та повідомлення про прибуття до міста Тула, Довідки Орлівщинського старостинського округу №269 від 15 лютого 2019 року; доказів наданих на підтвердження витрат на правову допомогу; виписок по картці.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що за час спільного проживання сторонами було придбано спільне майно, а саме ліжко, стіл, жіноче пальто. Однак точну суму покупок і роки свідок не пам`ятає, наполягала на тому, що дані речі були придбані подружжям за рахунок кредитних коштів. Кредит позивач отримав в грудні 2008 року. З кінця 2005 року вона з позивачем почала припиняти сімейно-шлюбні відносини. На той час жили в будинку батьків позивача. В 2006 році остаточно припинили відносини. Спільно набуті за час шлюбу речі - письмовий стіл та двоярусне ліжко залишилися у позивача. В 2017 році відповідач виїхала з будинку та взяла собі телевізор. За кредит їй стало відомо після того, як її дочка поступала до навчального закладу. Позивач вказав їй, щоб вона розраховувала на себе. Сімейний бюджет складався з її заробітної плати та покупок позивача за винятком коштів на комунальні послуги.

Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року відкрите провадження по цивільній справі.

14 травня 2018 року справу передано в провадження судді Майної Г.Є.

18 травня 2018 року виправлено описку в ухвалі від 14 травня 2018 року.

Ухвалою від 05 червня 2018 року справу прийнято до провадження відповідною ухвалою.

21 листопада 2018 року справу передано в провадження судді Сороки О.В.

Ухвалою від 05 лютого 2019 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про недопуск до участі у розгляді справи представника позивача.

Ухвалами суду від 25 лютого 2019 року долучено уточнений позов, задоволено клопотання сторін про допит свідків, відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року визнано обов`язковою участь відповідача в цивільній справі для надання особистих пояснень.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників, сторін, свідка, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 07 вересня 2001 році між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 36 /а.с.6, 125/.

Позивач та відповідач мають двох доньок - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.126/ та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.126/.

16 вересня 2016 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано /а.с.6/. З мотивувальної частини рішення суду вбачається встановлення судом тих фактів, що сторони на протязі 10 років не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство.

З визнаних сторонами обставин справи та наданих суду письмових доказів вбачається, що в грудні 2008 року між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в подальшому перейменований - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРОВАТБАНК» - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладена Кредитна угода № SAMDN4786, на виконання якої видана кредитна картка GOLD «Універсальна» № НОМЕР_3 , з початковим кредитним лімітом до 17 серпня 2010 року в розмірі 4 000 гривень.

17 серпня 2010 році позивач подав до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правилам надання банківських послуг в Приват Банку № НОМЕР_2 /а.с.130/.

14 березня 2011 року позивач отримав пенсійне посвідчення /а.с.163/.

За період з січня 2011 року по грудень 2014 року позивачем отримано пенсію в розмірі 88171,46 грн. /а.с.164/.

За 2015 рік позивачем отримано пенсію в розмірі 21995,54 грн. /а.с.51/. З виписки по картковому рахунку, призначеному для нарахування пенсії /а.с.52-53/ вбачається нарахування на картку пенсії, видача готівки, переказ коштів та розрахунок в торгово-сервісній мережі протягом 2015 року.

З лютого по грудень 2017 року позивачем отримано пенсію в розмірі 8645,50 грн. /а.с.166/.

З довідки Орлівщинського старостинського округу Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року вбачається, що позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: сестра - ОСОБА_8 , колишня дружина - ОСОБА_2 , доньки - ОСОБА_7 , ОСОБА_6 /а.с.128/

Судом також досліджено:

- виписку з карткового рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2008-30.10.2017 /а.с.7-9/, з якої вбачається витрати у період з грудня 2008 по жовтень 2017 року, надходження у період з січня 2009 року по серпень 2017 року;

- виписку з карткових рахунків, відкритих за угодою SAMDN4786 за 2015 - 2018 роки; виписку з карткового рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2015-03.05.2018, з якої вбачається сплата членських внесків за участь в голд-клубі, зняття готівки в банкоматі, придбання продуктів, оплата комунальних послуг, перекази на інші карткові рахунки, та з списання відсотків за користування кредитним лімітом, списання відсотків за користування кредитними коштами та овердрафтом, списання комісії за обслуговування, штрафів, пені /а.с.54-62, 152-159/. При цьому інших дій, окрім нарахування відсотків, комісій, штрафів та пені не виконувалось з 30 липня 2015 року;

- виписку з карткового рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2013-31.12.2014, з якої вбачається сплата членських внесків за участь в голд-клубі, зняття готівки в банкоматі, придбання продуктів, оплата комунальних послуг, перекази на інші карткові рахунки, та з списання відсотків за користування кредитним лімітом, списання відсотків за користування кредитними коштами та овердрафтом, списання комісії за обслуговування, поповнення рахунку коштами, депозит, переказ на копілку, службові операції /а.с.138-151/;

- виписку з карткового рахунку НОМЕР_1 за період з 01.10.2017-03.05.2018, з якої вбачається надходження в розмірі 38619,10 грн та витрати в розмірі 29984,03 грн. Баланс на квітень 2018 року - мінус 54230,13 грн /а.с.62/;

- виписку по списанню відсотків (штрафів, пені) по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2015-19.10.2018,, з якої вбачається сума нарахованих відсотків та штрафних санкцій /а.с.160-162/;

- виписку з карткових рахунків, відкритих за угодою SAMDN4786 за 01.05.2018-11.02.2019, з якої вбачається окрім нарахування відсотків, комісій, штрафів та пені також і поповнення готівкою картки та погашення заборгованості /а.с.135-137/;

- довідку про те, що ОСОБА_1 станом на 12.02.2019 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» /а.с.123/.

Також судом досліджено лист, зазначений, як відривна частина бланку повідомлення про прибуття іноземного громадянина з реквізитами позивача, із відбитком пошти Росії 22 10 15 13, проїзний документ на поїзд кур-орел на ім`я позивача.

Судом оглянуті письмові пояснення ОСОБА_7 /а.с.43/, які не є допустимими доказами у справі в силу ст.ст.78, 90 ЦПК України.

Таким чином, вбачається наявність спору між позивачем та відповідачами з приводу повернення Ѕ частини коштів, сплачених на погашення заборгованості за кредитним договором, оформленим на ім`я позивача.

Вирішуючи спір суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у статті 16 ЦК України.

Особа, права якої порушено може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним законом або договором. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини або інші способи захисту, що дозволяють відновити порушене право.

У відповідності до ч.1, 3 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Також, у відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Вищезазначена позиція прослідковується в низці судових рішень Верховного Суду, зокрема в постанові від 13.05.2019 року у справі № 638/1962/17, постанові від 06.03.2019 року у справі № 754/11103/16-ц, постанові від 30.01.2019 року у справі № 372/1558/16-ц, постанові від 17.04.2019 року у справі № 631/1982/16-ц, постанові від 10.10.2019 року у справі № 607/2831/16-ц тощо.

Однак, вказані норми законодавства і правові позиції Верховного Суду стосуються поділу майна подружжя та врахування боргів, а не поділу боргу після його сплати.

Таким чином, сплата заборгованості за кредитним договором, укладеним позивачем в період шлюбу з відповідачем тільки самим позивачем не свідчить про порушення його права, оскільки з матеріалів справи достеменно не встановлено, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами на придбання якого саме майна, необхідного для інтересів сім`ї, були використані отримані грошові кошти.

В свою чергу, вимога про стягнення таких коштів, з обґрунтуванням підстав для такого стягнення нормами Сімейного кодексу України, не є належним способом захисту порушеного права, оскільки такі кошти, за умови підтвердження їх цілеспрямування на інтереси сім`ї, можуть бути враховані, а не поділені.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на результати розгляду справи, приходить до висновку, що судові витрати покладаються на позивача, в задоволенні позову якого відмовлено.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів сплачених за кредитною угодою №SAMDN4786 по платіжній карті/рахунку GOLD «Універсальна» «ПриватБанк» у розмірі 58 892,00 грн., - відмовити.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.