Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/377/19
У Х В А Л А

14.09.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кучер Н.Г.,

розглянувши в місті Гайвороні заяву ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, інфляційного збільшення, 3-х відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В :

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області звернулася із заявою ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, інфляційного збільшення, 3-х відсотків річних.

Просить суд, розстрочити, відстрочити виконання рішення Гайворонського районного суду 385/377/19 від 25 липня 2019 p., про сплату на користь ОСОБА_2 94935 грн. 96 коп. - заборгованість за договором позики та 9424 грн. 61 коп. - судового збору, строком на 1 рік.

Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримала та просить суд її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились, представник ОСОБА_2 надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та участі ОСОБА_2 в задоволенні заяви просить відмовити за недоведеністю.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 25.07.2019 року судовим рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 20000 грн. та 32010,96 грн. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% за кожен поточний місяць, що передбачено договором позики - 39600 грн., та 3% річних від простроченої суми в розмірі 3325 грн., а всього 94935 грн. 96 коп. і судові витрати в розмірі 9424 грн. 61 коп.

Статтею 129-1Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Розстрочення передбачає виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах та передбачає поступове часткове виконання. Строки виконання кожної частки також повинен визначити суд. При цьому необхідно зазначити, що розстрочення можливе при визначені механізму виконання судового рішення в межах процесуального закону.

Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте, у заяві про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових обставин, не надано доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК України.

Посилання заявника на вказані обставини не є достатніми підставами для відстрочки (розстрочки) виконання рішення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким слід би було відстрочити (розстрочити) виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставини, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду.

Таким чином, переконливих доказів, які б беззаперечно послужили підставою для відстрочки (розстрочки) рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області суду від 25.07.2019 року не надані, тому суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду відмовити.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, інфляційного збільшення, 3-х відсотків річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: І. В. Панасюк