ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7794/20 Справа № 0427/2383/12 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д.І. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Каратаєвої Л.О., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Укртелеком до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 491046,91 грн.

Позов мотивовано тим, що В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в лютому 2010 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 підробив наступні документи, а саме: Договір № 95 оренди нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , укладеного між ПП «Регион-сельхозресурс» та ПП ОСОБА_3 ; Додатки № 1 і № 2 від 03 лютого 2010 року до вказаного договору; договір № 92204 про надання послуг бізнес-мережі від 15 лютого 2010 року між ПП ОСОБА_3 та Дніпропетровською філією ВАТ «Укртелеком»; додаткову угоду № 1 про надання послуг цифрової телефонії /(ISDNPRI) цифрова мережа з інтеграцією обслуговування 30 та більше телефонних ліній/ та додаток № 1.1 до цієї угоди.

В подальшому, використовуючи зазначені вище підроблені документи, з метою незаконного надання послуг міжнародного зв`язку засобами технології ІР-телефонії, здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», що потягло за собою спотворення обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, чим спричинив ДФ ВАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 491046,91 грн.

Зазначені обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року, який набрав законної сили.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 491 046,91 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що є встановленими ті обставини, що відповідач ОСОБА_1 в лютому 2010 року підробив та використав завідомо підроблені документи з метою незаконного надання послуг міжнародного зв`язку засобами технології ІР-телефонії, а також здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», що потягло за собою спотворення обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, що спричинило позивачу майнову шкоду на загальну суму 491046,91 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні їх позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 361 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3, 192 ч.2 КК України та йому призначене покарання за:

- ч. 2 ст. 361 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності, що здійснюють надання телекомунікаційних послуг строком на 3 роки та з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоноване втручання, що є його власністю;

- ч.2 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 192 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських повноважень на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності, що здійснюють надання телекомунікаційних послуг строком на 3 роки ті з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоноване втручання, що є його власністю. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Цивільний позов Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» залишено без розгляду (т. 1 а.с. 4-11).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишено без задоволення, вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 залишено без зміни (т. 1 а.с. 11-16).

Таким чином, вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 набрав законної сили.

Зазначеним вище вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 діючи умисно, в лютому 2010 року, за адресою: АДРЕСА_1 підробив наступні документи, а саме: Договір № 95 оренди нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , укладеного між ПП «Регион-сельхозресурс» та ПП ОСОБА_3 ; Додатки № 1 і № 2 від 03 лютого 2010 року до вказаного договору; договір № 92204 про надання послуг бізнес-мережі від 15 лютого 2010 року між ПП ОСОБА_3 та Дніпропетровською філією ВАТ «Укртелеком»; додаткову угоду № 1 про надання послуг цифрової телефонії /(ISDNPRI) цифрова мережа з інтеграцією обслуговування 30 та більше телефонних ліній/ та додаток № 1.1 до цієї угоди.

В подальшому, використовуючи ці завідомо підроблені документи з метою незаконного надання послуг міжнародного зв`язку засобами технології ІР-телефонії, здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», що потягло за собою спотворення обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, чим спричинив ДФ ВАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 491046,91 грн., тобто в крупних розмірах, тобто скоїв злочини, передбачені ч. 2 ст. 361, ч. 2 і ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 192 КК України.

Так, у січні 2010 року директор ТОВ «Укртелсервіс» Пінчук А.В. вирішив організувати в м. Дніпропетровськ пункт з надання послуг міжнародного телефонного зв`язку через глобальну мережу «Інтернет» в порушення встановленого порядку маршрутизації міжнародного телефонного трафіка, а також без отримання в органах державної влади відповідного дозволу.

З метою надання в м. Дніпропетровськ послуг міжнародного зв`язку за технологією ІР-телефонії ОСОБА_1 розробив схему створення шлюзу ІР-телефонії завдяки спеціального телекомунікаційного обладнання, підключеного до мережі Інтернет та телефонної лінії місцевого оператора зв`язку ДФ ПАТ «Укртелеком», за допомогою яких він міг би приймати міжнародні телефонні дзвінки через мережу «Інтернет» із-за кордону і направляти їх через телефонні номери місцевого оператора зв`язку транзитом безпосередньо одразу міжнародному абоненту, що викликається, в обхід міжнародних центрів комутації (МЦК), як того вимагає діюче законодавство України у сфері телекомунікацій, в порушення встановленого порядку маршрутизації вхідного міжнародного трафіка.

З цією метою, 03 лютого 2010 року ОСОБА_1 без дозволу приватного підприємця ОСОБА_3 уклав від її імені договір № 95 оренди нежитлового приміщення № 319, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 з ПП «Регион-сельхозресурс», в особі директора ОСОБА_4 , підробивши в цьому документі, а також у додатках № 1 і № 2 від 03 лютого 2010 року до цього договору підписи від імені ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_1 надав перелічені фіктивні документи в ПП «Регион-сельхозресурс» для оренди зазначеного приміщення, тим самим використав ці завідомо підроблені документи.

15 лютого 2010 року ОСОБА_1 уклав від імені приватного підприємця ОСОБА_3 , без відповідного дозволу останньої, з ДФ ВАТ «Укртелеком» в особі його директора ОСОБА_5 , договір № 92204 про надання послуг бізнес-мережі, а також додаткову угоду № 1 про надання послуг цифрової телефонії (ISDNPRI) та додаток № 1.1 до цієї угоди, повторно підробивши в них підписи від імені ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_1 надав перелічені фіктивні документи в ДФ ВАТ «Укртелеком», тим самим використав ці завідомо підроблені документи.

Згідно вказаного договору і додатковим угодам до нього за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 була надана послуга ISDN PRI, тобто виділено 30 телефонних номерів НОМЕР_1 із номерного ресурсу ВАТ «Укртелеком» з можливістю виробляти за даними телефонними номерами як міжнародні дзвінки, так і внутрішні по всій території України. Згідно п.п. 2.2.7., 2.2.8., 2.2.9. даного договору користувачу послуги заборонялось: без узгодження з ВАТ «Укртелеком» передавати цю послугу в користування іншим юридичним і фізичним особам, а також не використовувати її для надання третім особам будь-яких послуг телефонного зв`язку, передачі даних, ІР-телефонії, «Інтернет»; направляти вхідний міжнародний трафік через свої технічні засоби на телекомунікаційний зв`язок загального користування України. При цьому це положення розповсюджується на увесь вхідний міжнародний трафік від технології обробки та передачі цього трафіка; не використовувати цю послугу в цілях, що заборонені законодавством України. З вказаними положеннями ОСОБА_1 був ознайомлений перед підписанням цього договору.

17 лютого 2010 ОСОБА_1 уклав від імені приватного підприємця ОСОБА_3 без її дозволу, з ТОВ «Мобиком» в особі його генерального директора ОСОБА_6 договір № DP-0122-NET і додаток № 1 до нього, згідно яких цього ж дня ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 була виділена лінія доступу до мережі «Інтернет» з пропускною властивістю 1Мбит/с без обмеження за трафіком.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 65/04-206 від 15.05.2010 року, що була проведена судовим експертом, начальником сектору техніко-криміналістичного забезпечення роботи Кіровського РВ ДМУ науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Дніпропетровській області Халимендиком М.В., підписи в графах «Орендар» у договорі № 95 оренди нежитлового приміщення від 03 лютого 2010 року між ПП «Регион-сельхозресурс» і ФОП ОСОБА_3 у графі «Від орендаря» в додатку № 2 до договору оренди № 95 від 03 лютого 2010 року, у графі «Прийняв орендар» в акті приймання-передачі приміщення від 03 лютого 2010 року, в графі «Директор ФОП ОСОБА_7 » на 6 арк. договору № 92204 про надання послуг бізнес-мережі від 15 лютого 2010 року між ДФ ВАТ «Укртелеком» та ФОП ОСОБА_3 , в графі «Бізнес-абонент» на 4 арк. додаткової угоди № 1 від 15 лютого 2010 року про надання послуг цифрової телефонії ( ISDN PRI) до договору № 92204від 15 лютого 2010 року між ДФ ВАТ «Укртелеком» та ФОП ОСОБА_3 ,в графі «Бізнес абонент» на 2 арк. додатку № 1.1 до договору № 92204 від 15 лютого 2010 року між ДФ ВАТ «Укртелеком» та ФОП ОСОБА_3 , підпис та рукописний текст у заяві від ФОП ОСОБА_3 від 03 лютого 2010 року на ім`я директора ПП «Регион-сельхозресурс» ОСОБА_8 про надання в оренду офісу № 319, підпис та рукописний тексту заяві від ФОП ОСОБА_3 від 03 лютого 2010 року на ім`я директора ПП «Регион-сельхозресурс» Аркіної Є.А. про дозвіл на підключення телефонного зв`язку від оператора «Укртелеком» виконані ОСОБА_1 .

Цього ж місяця ОСОБА_1 придбав у невстановлених осіб телекомунікаційне обладнання, необхідне для створення апаратно-програмного комплексу, що виконує функцію шлюзу ІР-телефонії, які він 17 лютого 2010 року самостійно перевіз до орендованого ним приміщення № 319 за адресою: АДРЕСА_3 і яке він тоді ж самостійно зібрав у єдиний програмно-апаратний комплекс та підключив до нього, виділені йому раніше послугу ISDN PRI ДФ ВАТ «Укртелеком» та лінію мережі «Інтернет» ТОВ «Мобиком», після чого придбав можливість надавати за його допомогою незаконні послуги міжнародного зв`язку за технологіями ІР-телефонії.

Вказаний апаратно-програмний комплекс, що належить ОСОБА_1 та ним встановлений, повинен був забезпечити йому можливість самому надавати послуги міжнародного телефонного зв`язку по вигідним (низьким) тарифам, в обхід міжнародних центрів комутації (МЦК), опорно-транзитних станцій (ОПТС), автоматичних міжміських телефонних станцій (АМТС), в порушення встановленого українським законодавством порядку маршрутизації вхідного міжнародного трафіка, здійснювати міжнародні з`єднання між телефонними номерами ДФ ВАТ «Укртелеком» та міжнародними абонентами телефонних мереж іноземних держав під виглядом міжнародних викликів з України з передачею їм за допомогою мережі електрозв`язку загального користування міжнародних дзвінків, отриманих у мережі «Інтернет». При цьому напрямок вхідного міжнародного телефонного трафіка через мережі електрозв`язку під виглядом міжнародних дзвінків з телефонних номерів ДФ ВАТ «Укртелеком» за допомогою створеного ОСОБА_1 програмно-апаратного комплексу тягло спотворення процесу обробки інформації з обліку міжнародного трафіка операторами зв`язку України.

Так, ОСОБА_1 знаючи функціональне призначення вищевказаного телекомунікаційного обладнання (програмно-апаратного комплексу), встановленого ним за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 10, офіс 319, будучи лише кінцевим споживачем послуг ДФ ВАТ «Укртелеком» і не будучи оператором телекомунікацій, несанкціоновано, без відповідної ліцензії Національної комісії з питань регулювання зв`язку, в порушення вимог ст. 33, 42 ЗУ «Про телекомунікації» від 18.11.2003 року, які зобов`язують споживачів телекомунікаційних послуг не допускати використання на комерційній підставі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам, а також використовувати таке обладнання для здійснення протиправних дій, в порушення п.4 і 51 «Правил використання місцевого телефонного зв`язку», затверджених Кабінетом міністрів України № 385 від 22.04.1997 року, в порушення діючого законодавства України у сфері телекомунікацій, здійснив з цим програмно-апаратним комплексом ряд технічних налаштувань, після чого придбав можливість направляти вхідний міжнародний телефонний трафік через місцевий телефонний зв`язок транзитом закордон в обхід міжнародних центрів комутації (МЦК), як того вимагає діюче законодавство України у сфері телекомунікацій, фактично став таким чином учасником технологічного процесу по наданню послуг в області зв`язку, що полягає у завершенні вхідних міжнародних телефонних викликів через національну телефонну мережу загального користування на іноземний телефонний зв`язок закордонних операторів зв`язку.

Поряд з вищевказаними вимогами законодавства, відповідно до п. 1.3 «Положення про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв`язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодії між собою», затвердженого наказом Державного комітету зв`язку і інформатизації України № 19 від 14 лютого 2001 року, на ОСОБА_1 розповсюджувалися вимоги п. 1.1 наказу Державного комітету зв`язку і інформатизації України № 33 від 22 лютого 2000 року «Про порядок маршрутизації вхідного трафіка» з виконання встановленого порядку маршрутизації вхідного міжнародного телефонного виклику, який повинен проходити від станції комутації вищого ієрархічного рівня до станцій того ж або нижчого ієрархічного рівня без переходів викликів з нижчих ієрархічних рівнів на вищі у кожному з маршрутів.

Після цього, здійснюючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 не будучи оператором телекомунікацій, тобто суб`єктом господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з правом технічного обслуговування і експлуатації телекомунікаційних мереж та надання у користування каналів електрозв`язку, без ліцензії Національної комісії з питань регулювання зв`язку в порушення вимог наказу Державного комітету зв`язку і інформатизації України № 33 від 22 лютого 2000 року «Про порядок маршрутизації вхідного трафіка» в період з 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року, з використанням комп`ютерного обладнання, яке встановив за адресою: АДРЕСА_1 , підключеного до мережі електрозв`язку загального користування, умисно здійснив несанкціоноване втручання у роботу мереж електрозв`язку.

04 лютого 2010 року за участю спеціаліста Дніпропетровської філії ВАТ «Укртелеком» Озерова М.А. був проведений огляд нежитлового приміщення № 319, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у якому був виявлений та вилучений працездатний апаратно-програмний комплекс, встановлений ОСОБА_1 для незаконного надання послуг міжнародного телефонного зв`язку з використанням ІР-телефонії.

Згідно висновку судової комп`ютерної техніко-криміналістичної експертизи від 17 серпня 2010 року, вилучений за вказаною адресою апаратно-програмний комплекс здійснював термінацію вхідного міжнародного телефонного трафіка, призначений для незаконного надання послуг міжнародного зв`язку за технологією ІР-телефонії, тобто для встановлення з`єднання між абонентами, що передають речову інформацію через мережу «Інтернет» з одного боку та абонентами іноземних та місцевих телефонних мереж через телефонну мережу ВАТ «Укртелеком» загального користування в м. Дніпропетровську в порушення встановленого порядку маршрутизації інформації. Крім того, згідно даного висновку напрямок вхідного міжнародного телефонного трафіка в мережу електрозв`язку спотворює процес обробки інформації за обліком міжнародного трафіка операторами зв`язку України.

Відповідно до листа Національної комісії з питань регулювання зв`язку України № 01-1837/102 від 29.04.2010 року ОСОБА_1 , а також ВАТ «Укртелсервіс» ліцензій на надання послуг міжнародного телефонного зв`язку (в тому числі і ІР-телефонії) не видавалося.

Згідно листа ДФ ВАТ «Укртелеком» № 45-1455 від 01.09.2010 року вищевказаними незаконними діями ОСОБА_1 з надання послуг міжнародного зв`язку за технологією ІР-телефонії, який використав послугу цифрового телефонного зв`язку ISDNPRI, тобто 30 телефонних номерів НОМЕР_1 , ДФ ВАТ «Укртелеком» була спричинена матеріальна шкода в розмірі 491046,91 грн. Всього, здійснюючи таким чином несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку, ОСОБА_1 в період з 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року незаконно здійснив 16574 міжнародних дзвінків, що надійшли із-за кордону, які в подальшому через його програмно-апаратний комплекс транзитом були направлені іншим іноземним абонентам.

Таким чином, ОСОБА_1 в лютому 2010 року, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», що потягло спотворення процесу обробки інформації і порушення встановленого порядку її маршрутизації, що спричинило суттєву шкоду ДФ ВАТ «Укртелеком» на загальну суму 491046,91 грн., а також в цьому ж місяці повторно пі дробив документи: договір № 95 оренди нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , укладеного між ПП «Регион-сельхозресурс» та ПП ОСОБА_3 ; Додатки № 1 і № 2 від 03 лютого 2010 року до вказаного договору;договір № 92204 про надання послуг бізнес-мережі від 15 лютого 2010 року між ПП ОСОБА_3 та Дніпропетровською філією ВАТ «Укртелеком»; додаткову угоду № 1 про надання послуг цифрової телефонії /(ISDNPRI) цифрова мережа з інтеграцією обслуговування 30 та більше телефонних ліній/ та додаток № 1.1 до цієї угоди, з метою використання цих документів для незаконного надання послуг міжнародного зв`язку за технологіями ІР-телефонії, здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», використав ці завідомо підроблені документи, а також шляхом обману спричинено ДФ ВАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 491046,91 грн., тобто в крупних розмірах.

Вказані вище обставини були встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року, якою апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишено без задоволення, вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 залишено без зміни(т. 1 а.с. 4-16).

Судом витребувано з Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська та оглянуто в судовому засіданні кримінальну справу № 1-19/11 у кількості 6 томі. Кримінальна справа містить в собі оригінал зазначеного вище вироку суду першої інстанції та ухвалу апеляційної (т. 6 а.с. 97-129).

На підтвердження розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди в розмірі 491046,91 грн., Дніпропетровською філією Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» за вих.№ 128108-18 від 09 січня 2013 року надані:

- роздруківка міжнародних дзвінків, здійснена ДП «Утел» ВАТ «Укртелеком» Дніпропетровська філія 01 березня 2012 року за телефонними номерами з НОМЕР_2 по НОМЕР_3 , з 17 лютого по 23 лютого 2010 року ФОП ОСОБА_3 /код абонента 92204/, рахунок НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 32-155);

- а також розшифровка міжміських та міжнародних розмов надана Дніпропетровською філією ПАТ «Укртелеком ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_3 особовий рахунок НОМЕР_5 » (т. 1 а.с. 156-276).

Відповідно до висновків експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів за № 20846/18-35 від 05 червня 2019 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т. 2 а.с.140-144):

-Роздруківки телефонних з`єднань, надані ДФ ПАТ «Укртелеком» від 01 березня 2012 року телефонних ліній від № НОМЕР_2 до № НОМЕР_3 є похідними від даних, що зберігаються та обробляються в білінговій системі оператора, та не потребують додаткових уточнень. Загальний об`єм та вартість наданих послуг за період з 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року може бути сформовано на відповідний запит до АСР оператора зв`язку ПАТ «Укртелеком» та не потребує додаткових арифметичних розрахунків. Більш того, визначення об`єму та вартості послуг не входить до компетенції експертів з технічного дослідження телекомунікаційних систем та засобів;

-Технічно можливо здійснення дзвінків відповідно до роздруківки телефонних з`єднань ДФ ПАТ «Укртелеком» від 01.02.2012 року телефонних ліній від № НОМЕР_2 до № НОМЕР_3 послуг за період з 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року враховуючи час початку та закінчення з`єднання відповідність часу дзвінка номеру абонента, тривалість попередніх та наступних дзвінків;

-Загальний об`єм та вартість наданих послуг за період з 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року може бути сформовано на відповідний запит до АСР оператора зв`язку ПАТ «Укртелеком» та не потребує додаткових арифметичних розрахунків. Більш того, визначення об`єму та вартості послуг не входить до компетенції експертів з технічного дослідження телекомунікаційних систем та засобів;

-Визначення суми збитків не входить до компетенції експертів з технічного дослідження телекомунікаційних систем та засобів.

З копії сертифікату відповідності серії ПЗ, зареєстрованого в Реєстрі ОДС ХНУРЕ за № UA.ОДС-054. 045-09, вбачається, що програмний засіб «Автоматизована система розрахунків з користувачами за послуги електрозв`язку» АСР ЕТВІL відповідає вимогам ТЗ 804-0054-01 90 01, ДСТУ 2850-94 Програмні засоби ЕОМ. Показники фі методи оцінювання якості, ГСТУ 45.028-2004 Автоматизовані системи розрахунків за телекомунікаційні послуги. Класифікація. Загальні технічні вимоги. Термін дії сертифікату з 15 травня 2009 року до 14 травня 2011 року.

Зі свідоцтва за № 17/974 від 17 липня 2009 року виданого Державним підприємством «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології і сертифікації», про повірку автоматизованої вимірювальної інформаційної системи обліку тривалості міських телефонних розмов на базі ЕАТС-Т системи «Дніпро» № 050015 з цифровою системою комутації, встановленої на ОПТС-4, м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольска, 5-а, що належить ПАТ «Укртелеком», ЦТУ, м. Дніпропетровськ. За результатами повірки (протокол № 17/794 П від 17 липня 2009 року) автоматизована вимірювальна система обліку тривалості міських телефонних розмов на базі електронної автоматичної телефонної станції з цифровою абонентською мережею типу ЕАТС-Т «Дніпро» № 050015, що встановлена на м. Дніпропетровськ визнана такою, що відповідає нормативній документації та допускається до застосування. Чергову повірку провести не пізніше червня 2010 року.

Зі свідоцтва за № 17/1157 від 14червня 2010 року виданого Державним підприємством «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології і сертифікації», про повірку автоматизованої вимірювальної інформаційної системи обліку тривалості міських телефонних розмов на базі ЕАТС-Т системи «Дніпро» № 050015 з цифровою системою комутації, встановленої на ОПТС-4, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольска, 5-а, що належить ПАТ «Укртелеком», ЦТУ, м. Дніпропетровськ. За результатами повірки (протокол № 17/1157 П від 14червня 2009 року) автоматизована вимірювальна система обліку тривалості міських телефонних розмов на базі електронної автоматичної телефонної станції з цифровою абонентською мережею типу ЕАТС-Т «Дніпро» № 050015, що встановлена на м. Дніпропетровськ визнана такою, що відповідає нормативній документації та допускається до застосування. Чергову повірку провести не пізніше червня 2011 року.

Судом відхиляються доводи представника відповідача щодо недоведеності розміру завданої ОСОБА_1 шкоди в розмірі 491046,91 грн. позивачеві, тому як:

-розмір спричиненої ДФ ВАТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 491046,91 грн. протиправними діями ОСОБА_1 , встановлений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року (т. 1 а.с. 4-16); зазначені вище рішення судів набрали законної сили;

-також підтверджений роздруківкою міжнародних дзвінків, здійсненою ДП «Утел» ВАТ «Укртелеком» Дніпропетровська філія 01 березня 2012 року за телефонними номерами з НОМЕР_2 по НОМЕР_3 , з 17 лютого по 23 лютого 2010 року ФОП ОСОБА_3 /код абонента 92204/, рахунок НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 32-155);розшифровка міжміських та міжнародних розмов надана Дніпропетровською філією ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_3 особовий рахунок НОМЕР_5 » (т. 1 а.с. 156-276);

-а згідно висновків експертизи - роздруківки телефонних з`єднань, надані ДФ ПАТ «Укртелеком» від 01 березня 2012 року телефонних ліній від № НОМЕР_2 до № НОМЕР_3 є похідними від даних, що зберігаються та обробляються в білінговій системі оператора, та не потребують додаткових уточнень (т. 2 а.с.140-144).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що є встановленими ті обставини, що відповідач ОСОБА_1 в лютому 2010 року підробив та використав завідомо підроблені документи з метою незаконного надання послуг міжнародного зв`язку засобами технології ІР-телефонії, а також здійснив несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку ВАТ «Укртелеком», що потягло за собою спотворення обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, що спричинило позивачу майнову шкоду на загальну суму 491046,91 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підставами звільнення від доказування відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доводи апеляційної скарги про те, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року у справі № 1-19/11 позовну заяву ПАТ Укртелеком до ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди завданої злочином на суму 491 046,91 залишено без розгляду, у зв`язку з не наданням належних та допустимих доказів, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки причиною залишення без розгляду позову в частині відшкодування шкоди було не відповідність позовної заяви ст. 119 ЦПК України, а не надання належних та допустимих доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано та незаконно відхилені доводи відповідача щодо недоведеності розміру завданої ним шкоди у визначено розмірі, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для стягнення саме такої суми.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Л.О. Каратаєва

Т.Р. Куценко