справа № 489/1354/20 провадження №2/489/1568/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

встановив:

У березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 28.02.1992 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва, актовий запис № 164, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 4000,00 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду і повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружні відносини між нею та відповідачем ОСОБА_2 фактично припинені, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе. Від спільного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зараз діти проживають разом з позивачем. Посилаючись на положення статей 180 та 182 СК України, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.06.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу за адресою місця його реєстрації, а розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Із позовної заяви встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені та подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Шлюб між сторонами зареєстрований 28.02.1992 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва, актовий запис № 164, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №694, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №693.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (статті 110 СК України).

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

При вирішенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В абзаці першому пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає,відсутність доказів його непрацездатності та неможливості надання матеріальної допомоги, або перебування на його утриманні інших, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей.

Між тим, суд не вповні мірі погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, адже обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей покладається на обох батьків, та враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину окремо, з індексацією відповідно до закону.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.02.1992 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва, актовий запис № 164.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.03.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 23.09.2020.

Суддя І.В.Коваленко