КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року

справа 760/7863/18

провадження № 22-ц/824/5511/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «УАСК АСКА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трубний завод «Славсант»

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубний завод «СЛАВСАНТ» - Коваля Андрія Миколайовича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубний завод «Славсант», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубний завод «СЛАВСАНТ», третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ПрАТ «УАСК АСКА» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 53 516, 87 грн. Здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «УАСК АСКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Трубний завод» «Славсант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 53 516, 87 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду представником ТОВ «Трубний завод «Славсант» подано апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі представник товариства просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що товариство не було повідомлене про розгляд справи 20.09.2019 року, крім того, судом проігноровано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Судом не взято до уваги відповідність дій ОСОБА_2 вимогам ПДР України під час дорожньо-транспортної пригоди 18.10.2018 року, що встановлено Висновком експертного автотехнічного дослідження. Зазначає про відсутність вини ОСОБА_2 у завданій шкоді ОСОБА_1 , а тому стягнення моральної шкоди є безпідставним.

Крім того, апелянт не погоджується із твердженням суду про невідповідність дослідження і Висновку експертного автотехнічного дослідження, вважає висновок експерта таким, що відповідає фактичним обставинам ДТП; зауваження позивача щодо обов`язку експерта виїжджати на місце ДТП під час проведення автотехнічного дослідження вважає безпідставними, оскільки такий обов`язок законодавством не передбачено. Експертом не вирішувалися питання права.

Вважає Звіт щодо вартості матеріального збитку неналежним доказом, оскільки звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, в якому не зазначається остаточна сума, необхідна для відновлення транспортного засобу, а тому на підставі даного звіту неможливо встановити суму фактичного матеріального збитку. Крім того, з реквізитів даного доказу неможливо встановити особу, якою виконано звіт та наявність у неї відповідних знань та повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ТОВ «Трубний завод» «Славсант» (Грець К.А.) апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення.

Інші особи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 18.10.2017 року о 10 год 20 хв. в м. Київ на перехресті вулиці Василинка, 1 та проспекту Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного состава у складі тягача «DAF TE 96 NCE 336» р/н НОМЕР_1 та напівпричепа KOGEL р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Hyndai Santa Fе р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.10).

Транспортний засіб Hyndai Santa Fе р/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.35-36).

19.10.2017 року до ПрАТ «УАСК «АСКА» подано спільне повідомлення про ДТП та повідомлення про ДТП потерпілої особи. Зі змісту спільного повідомлення про ДТП слідує, що ОСОБА_2 свою вину у настанні ДТП визнав повністю (а.с. 11-12).

17.11.2017 року позивачем подано до ПрАТ «УАСК «АСКА» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.13).

Відповідно до Листа від 12.12.2017 за № 1955 ПрАТ «УАСК «АСКА» повідомило ОСОБА_1 про те, що 26.07.2016 року між ПрАТ «УАСК «АСКА» та ТОВ «Трубний завод «Славсант» укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК4705285, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є тягач «DAF ТЕ 96 NCE 336», р/н НОМЕР_1 , та Поліс № АК4705296, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є напівпричіп «KOGEL», р/н НОМЕР_2 .

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Відповідно до Полісу страхування № АК7781703 транспортний засіб напівпричіп «KOGEL», р/н НОМЕР_2 застраховано в ПрАТ «УАСК «АСКА».

Відповідно до Полісу страхування АК №АК4705285 транспортний засіб «DAF ТЕ 96 NCE 336», р/н НОМЕР_1 застраховано в ПрАТ «УАСК «АСКА»

Відповідно до абзацу 3 п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 698 від 17.11.2011 № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» з 01 лютого 2016 року максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України складає 50 000,00 грн.

Як вбачається зі Звіту № 71/10/17 від 31.10.2017, складеного на замовлення ПрАТ «УАСК «АСКА», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Hyndai Santa Fe, р/н НОМЕР_3 складає 103 516,87 грн. (а.с.25-28).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду про стягнення з ПрАТ «УАСК «АСКА» суму страхового відшкодування у розмірі 50000 грн, оскільки завдана матеріальна шкода перевищує максимальний розмір страхової виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 свою вину у настанні ДТП визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Трубний завод «Славсант» на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме 53 516,87 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, висновок експертного автотехнічого дослідження №05/2017 від 21.11.2017 року, яким встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР та наявність порушень ОСОБА_1 п.п. 13.1, 13.3 ПДР, колегія суддів не приймає, оскільки суд першої інстанції надав оцінку вказаному звіту, та обґрунтовано дійшов висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про неналежність поданого доказу.

Посилання в апеляційної скарзі щодо відсутності вини як обов`язкового елементу настання цивільно-правової відповідальності, спростовується спільним повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні ДТП. Посилання щодо відмови ОСОБА_2 від визнання вказаної обставини не може бути прийнята до уваги, оскільки при складенні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції відбувається за згоди водіїв транспортних засобів щодо обставин скоєння пригоди.

Доводи апелянта про те, що звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди є попереднім оціночним документом, в якому не визначається остаточна сума, необхідна на відновлення транспортного засобу, та те, що виплата має бути здійснена на підставі рахунку з СТО колегія суддів також не приймає, оскільки проведення звіту здійснено з урахуванням методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, метою застосування якої, зокрема, є визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наданий звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди є неналежним доказом, оскільки відсутні відомості щодо особи, яка проводила даний звіт, суд не приймає, оскільки в поданому доказі наявна інформація щодо суб`єкта оцінювання, його освіта, стаж, та повноваження.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 вересня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубний завод «СЛАВСАНТ» - Коваля Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді