Єдиний унікальний № 243/7109/20
Провадження № 2/243/2283/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 12.12.2017 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2-1184.

16.12.2019 року у вказаному будинку був зареєстрований ОСОБА_2 .

На даний час у будинку АДРЕСА_1 проживає мати позивача ОСОБА_3 та позивач, як власник будинку, сплачує всі комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_2 в зазначеному будинку не проживає з січня 2020 року, його особисті речі в будинку відсутні, він не допомагає сплачувати комунальні послуги, які нараховуються з врахуванням його реєстрації в спірному будинку.

Оскільки відповідач зареєстрований у належному позивачу житловому будинку, у останнього виникли труднощі щодо реалізації свого права власності на вказаний будинку, позивач вимушений сплачувати додаткові кошти квартплати за відповідача, а також у нього можуть виникнути в майбутньому труднощі при здійсненні свого права при відчуженні нерухомого майна.

На звернення ОСОБА_1 відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради було повідомлено про відмову у задоволенні його заяви про зняття з місця реєстрації проживання ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що відповідач не є членом його сім`ї, не проживає у належному позивачу будинку з січня 2020 року, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до договору дарування будинку від 12.12.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1184, дарувальник ОСОБА_4 безоплатно передала у власність онуку, а обдарований ОСОБА_1 прийняв в дар житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 223043783 від 08.09.2020 року, власником житлового будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на підставі договору дарування будинку від 12.12.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1184.

Відповідно до довідки від 06.08.2020 року № 76551, виданої ЦНАП м. Слов`янська, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з акту від 11.08.2020 року № 189, виданого керівником комітету мікрорайону «Словважмаш», ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_1 з січня 2020 року не проживає, його особистих речей у будинку немає. Викладене підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно з відповіддю відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради від 1208.2020 року за вих. № 22-13/30 на заяву ОСОБА_1 від 06.08.2020 року, останньому було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правових підстав.

За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в спірному будинку АДРЕСА_1 не мешкає з січня 2020 року, він не є членом сім`ї позивача, а також не є особою, які можуть бути прирівняні до членів сім`ї згідно зі ст. 64 ЖК УРСР, а тому відповідач має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки його право користування даним нерухомим майном перешкоджає позивачу як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до пп. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 29.09.2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова