Справа № 344/2395/19
Провадження № 4-с/344/23/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Левицький І.М. та ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою, згідно якої просила визнати протиправною бездіяльність та постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Левицького І.М. від 28.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, посилаючись на те, що 23.01.2018 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист №344/11316/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 8 430 грн. Вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області на виконання. Жодної інформації про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала. В листопаді 2018 року вона звернулась до Івано-Франківського обласного Управління державної виконавчої служби з скаргою на бездіяльність державного виконавця. З відповіді, датованої 26.12.2018 року, вбачається, що 14.02.2018 року державний виконавець Левицький виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та вчинив ряд дій направлених на стягнення боргу. Однак, державний виконавець в графі стягувач вказав іншу адресу проживання, а саме: с.Угорники, Коломийського району, в той час як адреса стягувача: с.Угорники, Івано-Франківської міської ради. 01.02.2019 року надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року, у звязку з тим, що при проведенні виконавчих дій майно придатне на звернення стягнення не виявлено. Скаржник не погоджується із вказаною постановою, оскільки, державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Оскільки, жодної інформації про те, що боржником вжиті заходи необхідні для виконання рішення, то постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною. За наведених підстав просила вимоги скарги задоволити.

20.01.2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гафткович А.Б. подав скаргу про уточнення вимог, в яких просив визнати дії державного виконавця Левицького І.М. неправомірними та такими, що порушують права та свободи ОСОБА_1 ; визнати постанову державного виконавця Левицького І.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2018 року по виконавчому провадженні №55803835 незаконною та повернути у відділ ДВС; зобов`язати державного виконавця поновити порушені права заявника на повне, об`єктивне отримання інформації по виконавчому провадженні; вручити сторонам постанову про відкриття виконавчого провадження, отримати від ОСОБА_2 . Декларацію про доходи та майно, встановити чи є за її місцем проживання майно, на яке може бути накладено стягнення та арешт (а.с.66-68)

В судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, 02.05.2019 року скаржниця подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, просила вимоги скарги задоволити в повному обсязі (а.с. 38).

Державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки виконавчий лист стягувачем пред`явлений повторно до виконання та боржником сплачено всю суму заборгованості (а.с.111-113).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

23.01.2018 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист №344/11316/17, провадження №2/344/3639/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 8 430 грн. , з яких: 6500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 390 грн. - 3% річних, 640 грн. - сума судового збору та 900 грн. юридичних послуг (а.с.14).

Вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області на виконання якого було відкрито виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

28.12.2018 року державним виконавцем Левицьким І.М. було винесено постанову про повернення виконавого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, вказаний виконавчий лист було повторно предявлено до виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на виконання якого 03.08.2020 року було відкрито виконавче провадження (а.с.115-116).

14.08.2020 року державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Бурієм Н.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником сплачено борг у повному обсязі, згідно квитанції від 14.08.2020 року (а.с.117, 119-120)

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, та те, що рішення суду виконано в повному обсязі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, ст. ст. 4, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.259, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Левицький І.М., ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пастернак І.А.