КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
=======================================================================
Справа №369/8041/16 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

12 жовтня 2020 року м.Київ

Суддя Київського апеляційного суду Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.13 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент проголошення оскаржуваного рішення суду), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Главою 8 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) передбачено порядок перегляду заочного рішення, ухваленого у справі та порядок його оскарження.

Так, ст. 231 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених в ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаючи, що строк на апеляційне оскарження не пропущено, оскільки ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення була постановлена 08 вересня 2020 року.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким твердженням скаржника, оскільки ст. 231 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) визначено особливий порядок оскарження заочного рішення та визначено з якого моменту розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З урахуванням положень ст. 231 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду), перебіг строку на апеляційне оскарження заочного рішення розпочинається з моменту постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а не з моменту отримання копії такої ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення була постановлена 08 вересня 2020 року, таким чином з 09 вересня 2020 року розпочався перебіг строку на апеляційне оскарження заочного рішення та закінчився 18 вересня 2020 року. Апеляційна скарга була подана лише 29 вересня 2020 року, тобто поза межами строку визначеного процесуальним законодавством, чинним на момент ухвалення рішення суду, на оскарження заочного рішення суду.

Окрім того, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суди повинні враховувати, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 слід подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду із зазначенням інших поважних та об`єктивних причин, що перешкоджали вчасному апеляційному оскарженню в межах строків, що були визначені цивільним процесуальним законодавством для оскарження заочного рішення суду.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених ст. 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Якщо скаржник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки, то апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. В іншому випадку до апеляційної скарги будуть застосовані положення ст. 358 ЦПК України.

За правилами ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 вказаного Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку не виконання вимог ухвали суду буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб