_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3206/20
УХВАЛА

08.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кирикової О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі заяву судді Калініченко Л.В. про самовідвід по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр Державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером 36290510, на ј частки земельної ділянки, площею 0,1442 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 (номер запису про право власності 21539700), на ј частки зазначеної земельної ділянки за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 21539675), на ј частки вказаної земельної ділянки за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 21539650).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.07.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в поряду загального позовного провадження.

Наступне підготовче судове засідання призначене по справі на 06 жовтня 2020 року.

27.08.2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відвід головуючого в цій справі - судді Калініченко Л.В., з посиланням на наявність сумнівів в упередженості та необ`єктивності головуючого з підстав того, що як стверджує представник позивачки в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/18217/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання права власності. Зазначена справа розглядалась під головуванням судді ОСОБА_8 , в якій предметом позову було визнання за ОСОБА_5 права власності на нову річ, що виникла внаслідок проведеної нею та її чоловіком ОСОБА_7 переробки, а саме на житловий будинок, з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та складається з: житлове під літ. «А», басейн «Б», гараж «В», навіс «Г», «1-2 огорожа, 1 мостіння, житловою площею 108,0 кв.м., загальною площею 491,8 кв.м.За наслідком розгляду вказаної справи 25.10.2019 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Представник вважає, що оскільки в рамках розгляду цивільної справи №520/18217/18, розглядались вимоги стосовно житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, яка є предметом спору в цій справі, та висловлена позиція головуючого судді Калініченко Л.В. в рамках спору №520/18217/18, з вже наявними переконаннями судді, свідчить про наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого під час розгляду цієї справи.

Зазначена заява була передана головуючому судді Калініченко Л.В. 28.08.2020 року.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право зокрема подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч.1-3, 7-9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Оскільки заява представника позивача надійшла до суду, більше ніж за три дні до призначеного наступного підготовчого судового засідання в цій справі, а саме 06.10.2020 року, судом здійснювався розгляд вищевказаної заяви невідкладно в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, у порядку письмового провадження.

За наслідком розгляду вказаної заяви, Київським районним судом міста Одеси 31.08.2020 року постановлено ухвалу, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відвід судді Калініченко Л.В. по цивільній справі №947/18187/20 вирішено вважати необґрунтованою. Заяву передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Калініченко Л.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Петренко В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Петренко В.С. від 02.09.2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відвід судді Калініченко Л.В. по цивільній справі №947/18187/20 відмовлено.

07.09.2020 року матеріали цивільної справи з розгляду вказаної заяви були передані головуючому судді Калініченко Л.В.

Отримавши матеріали справи, оглянувши їх, суддя дійшла висновку про необхідність подати заяву про самовідвід, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду,що розглядає справу.

Заявлення самовідводу - це заява судді про неможливість участі у розгляді справи у зв`язку з наявністю певних обставин, які виключають можливість його участі у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь- якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У п.28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як вже судом зазначалось, в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/18217/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання права власності, під головуванням судді Калініченко Л.В., під час розгляду якої судом не надавалась оцінка фактам, які підлягають і впливають на розгляд цієї справи, однак був здійснений розгляд за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , у яких в свою чергу залишилось своє емоційне ставлення до головуючого в цій справі.

Беручи до уваги ст. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, яку схвалено Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010 року на 1098 засіданні заступників міністрів, а також враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заяву про відвід головуючому - судді Калініченко Л.В. слід задовольнити, з метою дотримання балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також з метою запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у необ`єктивності та упередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 33, 36-40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. про самовідвід задовольнити.

Матеріали цивільної справи №947/18187/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси з метою здійснення повторного автоматичного розподілу справи між суддями та визначення головуючого судді у справі.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Головуючий Калініченко Л. В.