Провадження № 2/752/6742/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Колдіна О.О., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікаліус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешн енд дизайн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Мотор Сіті», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про визнання протиправними і скасування рішення від 13 грудня 2019 р., індексний номер 50219150 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення іншого речового права - права оренду (номер запису 1985643) нежитлових приміщень, загальною площею 818,5 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку - приміщенні мийки за адресою: АДРЕСА_1 , орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» (); скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про припинення іншого речового права - права оренди (номер запису 1985643) нежитлових приміщень, загальною площею 818,5 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку - приміщенні мийки за адресою: АДРЕСА_1 , орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» (), індексний номер рішення 193057948 та стягнення з відповідача судових витр у справі.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне у відкритті провадження в справі за позовом ТОВ «Мокра справа» відмовити з наступних підстав.

Звертаючись до суду позивач оскаржує дії державного реєстратора щодо внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення речового права - права оренди нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , орендар: ТОВ «Мокра справа».

Однак у спорах про оскарження дій державних реєстраторів, вчинених на виконання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Велика палата Верховного Суду у своїх рішеннях зазначає, що якщо предметом спору є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки поновлення права власності позивача на нерухоме майно, а підставою позову є обґрунтування речового права на майно, то можна констатувати приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Здійснення такого захисту судом залежить від вирішення питання про те, кому саме належить право користування спірним нерухомим майном та правомірності набуття такого права.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.06.2018 р. у справі №820/4146/17, від 18.09.2018 р. у справі №823/235/16, від 29.08.2018 р. у справі №807/719/15 звертає увагу, що оскарження рішення про державну реєстрацію, яке є наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, підлягає розгляду за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Отже, вирішуючи питання про розмежування юрисдикції, суди повинні звертати увагу на предмет обґрунтування позову.

В даному випадку, позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, а останні були вчинені за заявою іншої особи - ПрАТ «Комплепкс «Либідський».

Фактично, з огляду на підстави звернення до суду та обґрунтування позову, позивач не погоджується з діями ПрАТ «Комплекс «Либідьський» щодо не вчинення дій про продовження дії Договору оренди, який був укладений з ТОВ «Мокра справа» та звернення до державного реєстратора з заявою про припинення реєстрації речового права на підставі договору оренди за ТОВ «Мокра справа».

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.1 КАС України в редакції від 15.12.2017 р., Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець; 17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи, що в даному випадку з огляду на обґрунтування позову існує спір між ТОВ «Мокра справа» та ПрАТ «Комплекс «Либідський» щодо наявності підстав для продовження Договору оренди приміщень і неправомірності звернення ПрАТ «Комплекс «Либідський» з заявою до державного реєстратора про припинення реєстрації речового права, зважаючи на те, що справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права за участю госодпрюючих суб»/ктів належать до юрисдикції господарського суду, суд приходить до висновку, що даний спір не належить розглядати порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості про зобов`язання здійснити дії.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити у відкриті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікаліус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешн енд дизайн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Мотор Сіті», фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними і скасування рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: