24.09.2020 Справа № 756/3495/20
Номер справи 756/3495/20
Номер провадження 2/756/3767/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Мушкетик І.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

Позивач у березні 2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила визнати кредитні договори № 206.226.71234 від 17.08.2015 та № 203.226.72002 від 05.07.2016 недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину, а також здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як плату за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.08.2015 року між ОСОБА_1 (позивач) та ПАТ «Ідея Банк» (відповідач) було укладено кредитний договір № 206.226.71234, згідно якого відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти в сумі 54 870,00 грн, а позивач зобов`язалася повернути надані кредитні кошти, сплативши проценти за користування кредитом від залишкової суми кредиту та обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в порядку, умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Окрім того 05.07.2016 сторони уклали кредитний договір № 203.226.72002, згідно якого відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти в сумі 100 097,00 грн, а позивач зобов`язалася повернути надані кредитні кошти, сплативши проценти за користування кредитом від залишкової суми кредиту та обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в порядку, умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Позивач вважає, що зміст договорів суперечить встановленим нормам діючого законодавства, а саме відповідач не виконав переддоговірної роботи з позичальником всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.09.2007. Зокрема відповідачем належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору, тощо.

Також кредитні договори і зокрема графік платежів не містить відомостей про розмір сум погашення основного боргу вартості сплати всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил.

У договорах не визначена вартість всіх супутніх послуг, вартість інших фінансових зобов`язань споживача, відсутній перелік, розмір і база розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення.

Крім того позивачу не було повідомлено, що при внесенні коштів на погашення кредиту у касі ПАТ «Ідея Банк» вона має сплачувати додаткові проценти з внесеної суми, що є прихованими процентами не зазначеними в договорі (розрахунково-касове обслуговування) і автоматично збільшує сукупну вартість кредиту.

На думку позивача, відповідач свідомо ввів позивача в оману щодо встановленого розміру всіх платежів та суми сукупної вартості кредитів. До того ж у договорах відсутня істотна умова договору - його реальна ціна. Всупереч принципу добросовісності в кредитному договорі є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав відзив до позову, у якому у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі, оскільки позивача при укладенні кредитних договорів було ознайомлено зі всіма істотними умовами договору, а самі договори відповідають всім умовам чинного законодавства, і підстав для визнання їх недійсним немає. Також представник просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строків позовної давності.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17 серпня 2015 року між ОСОБА_1 (позивач) та ПАТ «Ідея Банк» (відповідач) було укладено кредитний договір № 206.226.71234, згідно якого відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти в сумі 54 870,00 грн, а позивач зобов`язалася повернути надані кредитні кошти, сплативши проценти за користування кредитом від залишкової суми кредиту та обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в порядку, умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Окрім того 05.07.2016 сторони уклали кредитний договір № 203.226.72002, згідно якого відповідач зобов`язався надати позивачу грошові кошти в сумі 100 097,00 грн, а позивач зобов`язалася повернути надані кредитні кошти, сплативши проценти за користування кредитом від залишкової суми кредиту та обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в порядку, умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Як вбачається з Довідок-повідомлення, які підписані позивачем, остання підтвердила, що відповідач до підписання Кредитних договорів надав позивачу у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а саме: можлива сума кредиту; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі, між зобов`язаннями споживача - готівкова (видача коштів з каси Кредитодавця) та безготівкова (переказ коштів на вказаний клієнтом рахунок одержувача; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування - переваги (проценти нараховуються на залишок кредиту), недоліки (мінімальний вік Позичальника із довідкою про доходи 21 р., без довідки про доходи - 23 р., ануїтетна схема погашення кредиту, яка призводить до подорожчання продукту; орієнтовна сукупна вартість кредиту.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору Позичальник заявляє та гарантує, що Банк перед укладенням кредитного договору повідомив йому у належній формі у повному обсязі інформацію, передбачену ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена інформація йому відома та зрозуміла, з вказаним законом він ознайомлений; ознайомився з тарифами Банку і згідний з ними; умови даного Договору вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.

Проаналізувавши спірні кредитні договори та вищенаведені норми законодавства, суд встановив, що і кредитний договір № 206.226.71234 від 17.08.2015, і кредитний договір № 203.226.72002 від 05.07.2016 містять інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та відсоткову ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується її підписом на всіх сторінках договору та окремо на Довідці-повідомленні.

Окрім того суд вважає необхідним зазначити, що згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, що його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Спірні кредитні договори були укладені між сторонами 17.08.2015 та 05.07.2016, проте до суду з даним позовом позивач звернулася лише в березні 2020 року, тобто з пропуском строків позовної давності.

Таким чином відповідно до чинного цивільного законодавства суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 257, 261, 267, 520, 524-526, 530, 672, 638, 651, 652, 1054 ЦК України; ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення спірного договору); керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2020 року.

Суддя,- Белоконна І.В.