Справа № 2/714/183/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2020 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Костишин Н.Я.

секретар судового засідання Гавалешко Д.М.

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за борговими розписками.

Посилається на те, що 30 червня 2017 року була укладена боргова розписка, відповідно до якої, він, позивач, передав, а відповідач прийняв у позику (борг) кошти в розмірі 3 500 доларів США (еквівалент у гривнях) та 52 000 грн. та зобов`язався повернути у строк до 05 липня 2017 року. Однак, з вказаного часу, відповідач не здійснював жодного повернення боргу, на телефонні дзвінки не відповідає. Зазначені обставини підтверджують дві боргові розписки від 30.06.2017 року. Відповідно до відомостей з офіційного сайту Національного банку України, станом на 29 червня 2020 року курс валюти 100 доларів США становить 26,7007 грн., що у еквіваленті становить 3 500 доларів США 93 452 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 93 452 грн. та 52 000 грн., а також судові витрати по справі судовий збір 1 455 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами встановлено, що 30 червня 2017 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 у позику 52 000 грн. з терміном повернення до 05 липня 2017 року, про що відповідачем була складена відповідна розписка.

Також 30 червня 2017 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 у позику 3 500 доларів США, про що відповідачем була складена відповідна розписка.

Після закінчення строку виконання зобов`язань відповідач борг не повернув.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (частини перша та друга статті 1047 ЦК України).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми (постанова Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63цс13).

Відповідно до положень частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцеві вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Доказів направлення відповідачу письмової вимоги про повернення коштів згідно з розпискою на суму 3 500 доларів США від 30.06.2017 року суду не надано. Разом з тим, суд враховує, що про пред`явлений позов відповідач дізнався 31 липня 2020 року, а отже на час розгляду справи тридцятиденний строк повернення боргу за згаданою борговою розпискою сплив.

Отже, між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_3 склалися позикові відносини (боргові зобов`язання), що підтверджується розписками, які в силу вимог частини другої статті 1047 ЦК України підтверджують як факт отримання коштів за договорами позики, так і зобов`язання повернути ці кошти: згідно з борговою розпискою на суму 52 000 грн. до 05 липня 2017 року та згідно з борговою розпискою на суму 3 500 доларів США до 30 серпня 2020 року відповідно.

Крім того, згідно з приписами частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

В даному випадку предметом однієї із позик є грошові кошти, грошовий еквівалент яких визначено в іноземній валюті - доларах США, а тому сума, що підлягає сплаті у гривнях, повинна визначатися за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що передбачено частиною другою статті 533 ЦК України.

Станом на 29.06.2020 року офіційний курс долара США до національної валюти України становив 26,7007 грн., а відтак сума боргу в гривневому еквіваленті становить 93 452 грн. (3 500 доларів США х 26,7007 = 93 452 грн.).

Оскільки у визначений строк кошти позивачу відповідачем повернуті не були, судом встановлено, що визнання відповідачем позову про стягнення з нього на користь позивача боргу за договорами позики від 30.06.2017 року у розмірі 52 000 грн. та 93 452 грн. відповідно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідача, згідно положень статті 141 ЦПК України, понесених позивачем судових витрат по оплаті судового збору 1 455 грн.

На підставі ст.ст.202, 207, 526, 527, 530, 533, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 82, 141, 206, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , борг за договором позики від 30.06.2017 рокув розмірі 52 000 (п`ятдесяти двох тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , борг за договором позики від 30.06.2017 рокув розмірі 93 452 (дев`яносто трьох тисяч чотириста п`ятдесяти двох) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 455 (однієї тисячі чотириста п`ятдесяти п`яти) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 18 вересня 2020 року.

Суддя