Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соломонівської сільської ради Ужгородського району про визначення додаткового строку прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Соломонівської сільської ради Ужгородського району про визначення додаткового строку прийняття спадщини.

В обґрунтування позову посилається на те, що він - ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим у місті Будапешт, Республіка Угорщина ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що на момент смерті у власності померлої ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка, загальною площею 1,0800 га на території Соломонівської сільської ради Ужгородського району, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :03:001:0410, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 437350, виданого 07.07.2009 року Ужгородською районною державною адміністрацією.

Зазначає, що після смерті баби він не звернувся у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки не був її прямим спадкоємцем (спадкоємцем першої черги за законом), не знав про наявність у її власності майна та не знав про наявність заповіту, що був посвідчений 19.08.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1418, відповідно до якого покійна ОСОБА_2 заповідала йому належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 1,0800 га, на території Соломонівської сільської ради Ужгородського району, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :03:001:0410, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 437350, виданого 07.07.2009 року Ужгородською районною державною адміністрацією.

Вказує також, що померла ОСОБА_2 протягом останніх семи років проживала разом з своєю донькою ОСОБА_3 у місті Будапешт, Республіка Угорщина. Після її смерті, він, в липні місяці 2019 року, отримав від ОСОБА_3 листа, який був направлений з міста Будапешт, Республіка Угорщина і в якому містилася супровідна записка про те, що вказана особа знайшла у документах його бабки заповіт на його ім`я, також у листі містився оригінал заповіту, витягу з реєстру заповітів, копії документів про смерть бабки, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 437350, виданого 07.07.2009 року Ужгородською районною державною адміністрацією.

10.09.2019 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Ужгородського РНО Гуменюка В.В., проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій якою йому було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав пропуску строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, стверджує, що у нього відсутні інші способи для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 ніж звернення з відповідним позовом до суду.

З урахуванням викладеного вважає, що його необізнаність в існуванні заповіту, є поважною причиною неприйняття спадщини і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлою бабкою тривалістю в два місяці.

Стверджує, що на момент звернення з відповідним позовом до суду ніхто вказану спадщину не прийняв, тому належним відповідачем по даній справі є територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у даному випадку це Соломонівська сільська рада Ужгородського району.

На підставі вищевикладеного просить суд визначити для нього - ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті померлої ОСОБА_2 , яка померла в 2017 році.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соломонівської сільської ради Ужгородського району про визначення додаткового строку прийняття спадщини до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому 23.06.2020 року ОСОБА_1 та 11.11.2019 року його представник - адвокат Білчик О.Ю. подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі. В заяві зазначили, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак, в.о. сільського голови Соломонівської сільської ради - Лешко О.М. 19.06.2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. У клопотанні зазначив, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2017 року, виданого у місті Будапешт, Республіка Угорщина, з перекладом. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач після смерті бабусі не звернувся у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки не був її прямим спадкоємцем (спадкоємцем першої черги за законом), не знав про наявність у її власності майна та не знав про наявність заповіту. Про наявність заповіту ОСОБА_1 дізнався лише в липні місяці 2019 року, так як, отримав від бабусиної дочки ОСОБА_3 листа, який був направлений з міста Будапешт, Республіка Угорщина і в якому містилася супровідна записка про те, що вказана особа знайшла у документах його бабки заповіт на його ім`я, також у листі містився оригінал заповіту, витягу з реєстру заповітів, копії документів про смерть бабки, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 437350, виданого 07.07.2009 року Ужгородською районною державною адміністрацією. Даний факт підтверджується копією листа від 03.07.2019 року із копією конверта від 03.07.2019 року.

Із копії заповіту від 09.08.2010 року, посвідченого 09.08.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1418, вбачається, що покійна ОСОБА_2 заповідала своєму онуку ОСОБА_1 , 1984 року народження, належну їй на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 1,0800 га, розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Соломонівської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0410, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, та грошові вклади з відповідними відсотками, які будуть їй належати на день смерті.

З копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі вбачається, що вищевказаний заповіт від 09.08.2010 року зареєстровано в спадковому реєстрі за № 49746769.

Факт належності ОСОБА_2 на праві власності земельної ділянки загальною площею 1,0800 га, розташованої за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Соломонівської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0410, підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 437350, виданого 07.07.2009 року Ужгородською районною державною адміністрацією.

Судом також встановлено, що 10.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Ужгородського РНО Гуменюка В.В., проте йому було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав пропуску строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2019 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини строком у два місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соломонівської сільської ради Ужгородського району про визначення додаткового строку прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий двомісячний строк з дня набрання даним рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Соломонівська сільська рада Ужгородського району, що заходиться за адресою: вул. Миру, 2, с. Соломоново, Ужгородський район, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 21 вересня 2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак