Провадження № 2-о/638/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Омельченко К.О.

при секретарі - Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", -

встановив:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона з 1983 року проживала на території України та є громадянкою України. Її дочка ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Білоруській ССР та є громадянкою Білорусі. ОСОБА_3 , громадянка Білорусі, є дочкою ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_1 . На теперішній час дочка та онука заявника мають на меті набути громадянство України за територіальним походженням для чого звернулись до Шевченківського РВ ДМС України в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області. Однак їм було відмовлено у зв`язку з тим, що не надано належних доказів проживання ОСОБА_1 до 24.08.1991 року на території, що стала територією України та рекомендовано звернутись до суду. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.08.2019р. встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24.08.1991 року, однак у вказаному рішенні не зазначено, що заявник мешкала на території України до 24 серпня 1991р. у зв*язку з чим вона звернулась до суду.

В судове засідання заявниця надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.08.2019р. встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.08.2019р. встановлено, що ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з 1979 року, в грудні 1983 року зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_2 , а з 1995 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 11.07.1969 року міськбюро ЗАГСа м. Полоцька Вітебської області.

17.11.1990 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Московським відділом ЗАГС м. Харкова.

В силу положень Закону України «Про громадянство України», Указу Президента України від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України за станом на певну календарну дату або у певний період.

Згідно п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", … і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до п.27 Розділу ІІ Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», як вже зазначалось вище, - для набуття громадянства України відповідно допункту 1 частини першої статті 8 Закону особа зобов`язана подати документ, який підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на території України до 24 серпня 1991 року, а саме - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 27 Указу Президента № 215/2001 Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" у чинній на сьогодні редакції Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України"... (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки факт проживання останньої на території України станом на 24 серпня 1991 року встановлений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.08.2019р., яке набрало чинності та дані обставини встановленню не підлягають.

Крім того, суд враховує також, що 11 січня 2013 року Україна приєдналась до Конвенції ООН про скорочення безгромадянства, основною метою якої є всебічне сприяння особам без громадянства та під ризиком безгромадянства набувати громадянство країни, на яке вони мають право. Чинним законодавством України (наведено вище) окреслено залежність набуття громадянства від встановленості факту проживання осіб на території України до 24 серпня 1991 року.

Отже, від встановлення факту проживання заявниці на території України до 24 серпня 1991 року залежить можливість реалізувати передбачене Законом право доньки заявниці звернутись до міграційної служби з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до Закону України «Про громадянство України».

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції ООН про скорочення безгромадянства, Закону України "Про громадянство України»,Указу Президента України від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 4, 13, 293, 315, 316, 318 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є матір*ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.09.2020 року.

Головуючий Суддя: