Справа № 755/5938/20
Провадження № 2/755/3180/20
У Х В А Л А

"03" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

27 квітня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення заборгованості із заробітної плати, яка 28 квітня 2020 року передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року позовна заява була залишена без руху та позивачам надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання ними ухвали.

10 серпня 2020 року до суду від представника позивачів - ОСОБА_5 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, яка 31 серпня 2020 року передана головуючому судді.

Вивчивши подану заяву про усунення недоліків і додані до неї документи, позовну заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позивачами до позовної заяви не додано доказів щодо пред`явлення вказаних у позові судових рішень до виконання та відповідних результатів їх примусового виконання, а також не виконано вимоги ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України в частині необхідності додати до позовної заяви її копії відповідно до кількості відповідачів. Крім того, позивачами не було сплачено судовий збір з посиланням на їх звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з чим суд не погоджується.

Із заяви представника позивачів - ОСОБА_5 про усунення недоліків позовної заяви убачається, що ним усунуто недоліки позову в частині долучення доказів щодо пред`явлення судових рішень до виконання та відповідних результатів їх примусового виконання, а також надано копію позовної заяви для відповідача.

Щодо необхідності сплати позивачами судового збору, згідно із наданим судом розрахунком, представник позивачів, посилаючись на положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що всі позивачі звернулися до суду за захистом їх трудових прав, що є підставою для звільнення їх від сплати судового збору. Також зазначає, що розмір судового збору перевищує або майже перевищує 5% розміру річного доходу кожного із позивачів за попередній календарний рік. З огляду на викладене, представник позивачів просить звільнити позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду ( ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження вказаних у заяві обставин представником позивачів надано суду довідки з Пенсійного фонду України та ГУ ДПС у м. Києві про розмір отриманих позивачами доходів, відповідно до яких: позивачем-1 за 2019 рік не отримувались доходи; позивачем-2 за 2019 рік отримано доходи в розмірі 58 100,00 грн; позивачем-3 за 2019 рік отримано доходи в загальному розмірі 45 832,60 грн; позивачем-4 за 2019 рік отримано пенсію в розмірі 26 323,80 грн.

Положення Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відомостей про неотримання позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інших доходів, відсутності у власності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо матеріали справи не містять.

Отже, зазначені в заяві обставини, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявників, що перешкоджає їм виконати вимоги законодавства щодо оплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Констатація представником позивачів скрутного матеріального становища позивачів без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки наведені доводи не підтверджують скрутний майновий стан заявників та відсутність у них можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити їх майновий стан, заява про звільнення позивачів від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви представників позивачів про звільнення від сплати судового збору та про необхідність надання позивачам додаткового строку для сплати судового збору та виконання вимог ухвали суду від 30 квітня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 175, 177, 185, ЦПК України, ст.ст. 5, 8 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивачів - ОСОБА_5 у частині звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від сплати судового збору - відмовити.

Надати позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 додатковий строк терміном у п`ять днів, з дня отримання даної ухвали, для сплати судового збору та виконання вимог ухвали суду від 30 квітня 2020 року, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: