КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 376/669/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7621/2020Головуючий у суді першої інстанції - Клочко В.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 25 березня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСОЛЮШНС», третя особа: Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі та договору оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації речового права,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «АГРОСОЛЮШНС», третя особа: Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі та договору оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації речового права (а.с. 1-7).

Того ж дня, разом із позовною заявою було подано ним клопотання про забезпечення позову, в якому просив заборони ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням чи користуванням земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0021 площею 3,3174 га та земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0032 площею 5,1720, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування поданої заяви зазначав, що він є власником вищезазначених земельних ділянок, що розташовані на території Чубинецької сільської ради Сквирського району Київської області.

Восени 2019 року йому стало відомо, що вищезазначені земельні ділянки безпідставно використовується ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» на підставі договорів про оренду земельних ділянок. Але, жодних договорів щодо оренди вищезазначених земельних ділянок ОСОБА_1 не укладав та не підписував, а тому вважає зазначені правочини недійсними та такими, що підлягають скасуванню. На теперішній час є обґрунтована необхідність у використанні зазначеної земельної ділянки позивачем за її цільовим призначенням.

Враховуючи той факт, що відповідачем за час розгляду судової справи можливе вчинення дій щодо користування земельними ділянками, існує необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, невжиття яких може призвести до унеможливлення виконання рішення суду, тому існує обґрунтована необхідність у забезпеченні позову, шляхом заборони відповідачу здійснювати будь-які дії по відношенню до зазначеного майна (а.с. 24-29).

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 25.03.2020 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням чи користуванням земельною ділянкою з кадастровим номером :04:006:0021 площею 3,3174 га та земельною ділянкою з кадастровим номером :04:011:0032 площею 5,1720 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Чубинецької сільської ради Сквирського району Київської області, як то: обробіток землі, внесення добрив чи засобів захисту рослин, посів чи висадка сільськогосподарських культур та будь-які інші дії (роботи чи заходи), пов`язані з доступом до вказаної земельної ділянки чи її використанням у будь-який спосіб, до вирішення справи по суті в суді (а.с. 36-36зв.).

В апеляційній скарзі ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову. Зазначає, що 31.10.2012 між ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0021.

06.02.2016 між ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0032.

27.02.2016 до вказаного договору було укладено додаткову угоду, якою внесено зміни до діючого договору оренди землі в частині строку оренди, а саме: пункт 6 договору викладено в редакції - «Договір укладено на 15 років» та містить підпис аналогічну орендодавцю.

Земельні ділянки передані в оренду єдиним масивом без виділення їх в натурі на місцевості (жодних межових знаків на зберігання Орендарю не передавалось), а відтак, виконати оскаржувану ухвалу немає фізичної можливості.

На земельних ділянках станом на момент подання даної скарги здійснено обробіток ґрунту та внесено Карбамід згідно встановленої технології та затверджених норм. Вказані роботи проведені на загальному масиві ділянок без виділення їх в натурі. Зупинення проведення робіт на оскаржуваних ділянках не тягне за собою зупинку нарахування орендної плати та відсутність обов`язку її виплати, відтак ухвалення такого рішення тягне за собою прямі збитки відповідача та упущену вигоду (а.с. 40-42).

24.06.2020 представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що посилання апелянта на недоцільність та необґрунтованість зупинення використання земельних ділянок є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки сам відповідач впродовж шести місяців ігнорував неодноразові вимоги позивача про припинення незаконного використання земельних ділянок та уникав досудового врегулювання спору і навмисно почав проводити роботи з обробітку ґрунту.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В статті 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскаржуваних правочинів є земельні ділянки кадастровий номер :04:006:0021 та земельна ділянка кадастровий номер :04:011:0032, що знаходяться в користуванні відповідача, а предметом поданої позивачем позовної заяви є оскаржувані договір оренди землі б/н від 06.02.2016 та додаткова угода б/н до договору оренди землі від 27.02.2016.

Земельні ділянки передані в оренду єдиним масивом без виділення їх в натурі на місцевості (жодних межових знаків на зберігання Орендарю не передавалось).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Але погодитись з такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд має враховувати, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинно застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Колегія суддів вважає що, використання земельних ділянок згідно діючих договорів оренди землі до прийняття рішення суду не ускладнює чи унеможливлює в подальшому виконання рішення суду. Крім того, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням земельними ділянками є неправомірним втручанням в господарську діяльність відповідача без належних підстав.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо заборони ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» вчиняти будь-яких дій, пов`язаних з володінням чи користуванням спірними земельними ділянками, як то: обробіток землі, внесення добрив чи засобів захисту рослин, посів чи висадка сільськогосподарських культур та будь-які інші дії (роботи чи заходи), пов`язані з доступом до вказаних земельних ділянок чи їх використанням у будь-який спосіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів вирішила апеляційну скаргу ТОВ «АГРОСОЛЮШНС» задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 25 березня 2020 року про забезпечення позову скасувати.

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 15 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський