Провадження № 2/243/2404/2020
Справа № 243/7646/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між ними був зареєстрований 04 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янської реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 371. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що сімейне життя із відповідачкою не склалося, через те, що між ними виникли суттєві взаємні непорозуміння, зникли любов, щирість, повага і підтримка у відношеннях. Шлюбні відносини між ними припинилися в травні 2020 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачкою є неможливим, у зв`язку із чим, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між ними 04 жовтня року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янської реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 371.

Позивач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату та час розгляду судового засідання, до суду не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача Прокопцев С. В., який діє на підставі ордеру серії АА № 110832314 від 03 вересня 2020 року та витягу з договору № 47 про надання правової допомоги від 03 вересня 2020 року, повідомлений належним чином про дату та час розгляду судового засідання, до суду не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій розгляд справи просила проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 жовтня 2014 року. Шлюб між ними зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янської реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії: НОМЕР_1 , виданим 04 жовтня 2014 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »(а. с. 4).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 5).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 6).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Центру надання адміністративних послуг м. Слов`янська № 78865 від 02 вересня 2020 року виданої ОСОБА_1 в тому, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 особи: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7).

Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння, їх сім`я фактично розпалася у травні 2020 року, вони стали проживати окремо і перестали вести спільне господарство.

Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами відсутній. Спір з приводу місця проживання неповнолітніх дітей теж відсутній, сторони дійшли згоди щодо місця проживання дітей, та діти будуть проживати разом із відповідачкою.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачкою ОСОБА_3 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Діти залишаються із відповідачкою, оскільки між сторонами існує про це домовленість.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку із цим, враховуючи, що відповідачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 », суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить - 840 грн. 80 грн.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат в сумі 420 грн. 40 коп. (а.с. 3).

На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112,180, 182-184 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ст. 223, 259, 263 - 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_3 ) і зареєстрований 04 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янської реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 371, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на підставі квитанції № 28271654 від 03 вересня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача:

Прокопцев Сергій Вікторович,який діє на підставі ордеру серії АА № 110832314 від 03 вересня 2020 року та витягу з договору № 47 про надання правової допомоги від 03 вересня 2020 року, місце знаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений 05 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич