ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 744/719/20

Головуючий у першій інстанції - Гнип О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1080/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, а справу для подальшого провадження направити разом із заявою про забезпечення позову до Семенівського районного суду Чернігівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі та про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що предметом його позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а ч. 12 ст. 28 ЦПК України передбачено, що такі позови можуть пред`являтися також за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Заявник зазначає, що в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна, відповідно поняття «місце знаходження приватного виконавця» не можна ототожнювати з поняттям «місце виконання виконавчого напису», до чого вдався суд першої інстанції.

Вказує, що в його паспорті зазначено місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходиться також його майно і, відповідно, місце виконання виконавчого напису також знаходиться в м. Семенівка Чернігівської області, де позивач і проходить військову службу у Державній прикордонній службі України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» просить залишити оскаржувану ухвалу районного суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позовна заява ОСОБА_1 як за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна Семенівському районному суду Чернігівської області, що позбавляє його можливості прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності.

Вказує, що при поданні позовної заяви ОСОБА_1 скористався наданим правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, обравши альтернативну підсудність відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса. Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. (02160, м. Київ, проспект Соборності,15/17, каб.223 - Дніпровський район м. Києва).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на п. 12 ст. 28 ЦПК України, звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовом до ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», в якому просив визнати виконавчий напис від 30.06.2020 № 7210, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості за договором № 6-1 від 24.12.2019 за період з 24.12.2019 по 17.06.2020 в сумі 18 330 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовував тим, що на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярошенком К.Ю. 13.07.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 62543843. При цьому, державний виконавець Ярошенко К.Ю. в порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», прийняв до виконання виконавчий документ, який не мав права приймати, оскільки місце проживання позивача не знаходиться в м. Києві. Заборгованість за договором № 6-1 від 24.12.2019 за період з 24.12.2019 по 17.06.2020 в сумі 18 330 грн не є безспірною, позивач ніяких кредитних договорів, документів щодо заборгованості з відповідачем не підписував, а тому виконавчий напис вчинено нотаріусом всупереч вимогам ст. 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, п.п 3.2, 3.5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак слід відзначити, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується лише у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Разом з тим, згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 звертаючись до Семенівського районного суду Чернігівської області із даним позовом при визначенні ним підсудності посилався на п. 12 ст. 28 ЦПК України, тобто позов ним пред`явлений за правилами саме даної статті.

З доданих до позову документів вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису № 7210 від 30.06.2020 відкрито 13.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. (а.с. 9-10), який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку про те, що, місцем виконання виконавчого напису є м. Київ, зважаючи на те, що виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю., а відтак справа територіально відноситься до підсудності Дніпровського районного суду м. Києва.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна, відповідно поняття «місце знаходження приватного виконавця» не можна ототожнювати з поняттям «місце виконання виконавчого напису», є безґрунтовними, з огляду на те, що ухвала про відкриття виконавчого провадження, винесена 13.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю., є чинною та не скасованою, а дослідження питання територіальної діяльності приватного виконавця та місця виконання виконавчого документа виходить за межі заявлених вимог.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на те, що місцем реєстрації позивача є: АДРЕСА_1 , де знаходиться також його майно і, відповідно, місце виконання виконавчого напису, на думку позивача, також знаходиться в м. Семенівка Чернігівської області.

З урахуванням вищевказаних обставин та норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2020 року постановлена з дотриманням правил підсудності, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: