Справа № 161/4876/20 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/795/20 Категорія: 70 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретар Галицька І.П.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:
В березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач по справі є батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.12.2019 року відповідач сплачував аліменти на утримання їх дітей. На даний час стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 припинено, так як він є повнолітнім, проте, є студентом 1-го курсу Східноєвропейського національного університету імені Л. України, факультет фізичної культури, спорту та здоров`я денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня бакалавр, дата закінчення навчання становить 30.06.2023 рік. Оскільки син продовжує навчання, не працює та потребує матеріальної допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення навчання, однак не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2020 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.03.2020 року, протягом навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років.
Вирішено питання стягнення судового збору.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, є необґрунтованим, незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вважає, що рішення суду є законним і ухваленим з дотриманням норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.03.2020 року, протягом навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача можливості на таке утримання та обов`язку на утримання своєї дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 10-12).

Отже, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 1 курсу денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки, термін навчання до 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою (а. с. 14).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29) та має наступний склад сім`ї: дружина ОСОБА_6 та її сини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 49-50).

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 військовослужбовець, учасник бойових дій, що підтверджується посвідченням (а.с. 30), отримує грошове забезпечення, з довідки виданої МОУ в/ч НОМЕР_2 вбачається, що відповідач з грудня 2019 року по квітень 2020 року отримав грошове забезпечення в сумі 41847,07 грн. (а.с. 31).

Крім того, відповідач працює токарем-напівавтоматником СП у ПрАТ «СКФ Україна» та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи № 154 від 12.05.2020 року (а. с. 33).

Таким чином встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який навчається і потребує такої допомоги, оскільки навчання на денній формі навчання об`єктивно перешкоджає останньому займатися діяльністю, направленою на отримання доходу.

Наявність у дружини відповідача дітей не звільняє відповідача від обов`язку забезпечувати сину ОСОБА_3 такі умови життя, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, соціального та духовного розвитку.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в ј частці від доходу, суд не в повній мірі врахував матеріальне становище платника аліментів та його реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Так, матеріали справи свідчать про наявність у відповідача на утриманні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року, з відповідача стягнуто аліменти на її утримання.

Відповідно до довідки № 152 від 12 травня 2020 року, яка видана ОСОБА_2 , 02.10.2017 року він отримав від ПрАТ «СКФ Україна» безпроцентну поворотну позику в сумі 300 000,00 грн для придбання житла по програмі «Житло для учасників бойових дій 50/50». Починаючи з 02.10.2017 року з доходів ОСОБА_2 утримується сума в розмірі 5000,00 грн, для погашення заборгованості по позиці.

Дані обставини, які були встановлені судом, а також те, що обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, дають підстави вважати, що розмір аліментів з точки зору матеріальної спроможності відповідача є надмірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів, а тому в частині стягнення судових витрат, рішення суду також слід змінити.

Керуючись ст.ст.367,369,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2020 року змінити в частині розміру аліментів, що підлягає стягненню, а також в частині стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.03.2020 року, протягом навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді