Справа № 242/1049/20
Провадження № 2/242/743/20
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., секретар судового засідання Нарижна О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач 10.03.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 14.02.2008 року укладено кредитний договір №DO1SAK000039716, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 20726,97 доларів США строком до 13.02.2015 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 24.01.2020 року виникла заборгованість у розмірі 62031,45 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 9957,88 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 161,61 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 51911,96 доларів США. На свій розсуд просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №DO1SAK000039716 від 14.02.2008 року у розмірі 10119,49 доларів США (за курсом НБУ станом на 24.01.2020 року складає 248129,89 грн.), яка складається з заборгованості за кредитом 9957,88 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 161,61 доларів США, а також судові витрати у розмірі 3721 грн. 95 коп.

Ухвалою суду від 25.03.2020 про відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.07.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі у разі нез`явлення відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідач надав суду відзив, де зазначав про відсутність підстав задоволення позову, оскільки рішенням суду Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2011 року, яке набрало чинності, по справі №2-1501/2011 стягнуто з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12026,72 грн. та станом на 09.09.2019 року заборгованість погашена повністю. Також вважає, що оскільки позивачем у 2011 му році була пред`явлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та заборгованості, то право позивача на нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені припинилося з моменту звернення до суду. Крім того зазначав про пропуск позивачем позовної давності, оскільки останній платіж ним вчинено у січні 2009 року.

Позивач надав суду відповідь на відзив, де підтримав позовні вимоги та не погодився із пропуском ним позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» не підлягає задоволенню.

Даний висновок суду ґрунтується на наступному.

Судом встановлено, що 14.02.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 14.02.2008 року укладено кредитний договір №DO1SAK000039716.

Згідно з умовами кредитного договору банк зобов`язався надати кредит на умовах Договору, а позичальник використати кредит на цілі, зазначені в статті 17.1.3 Договору.

Так, за умовами Договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15285,24 доларів США (п. 17.1.1 Договору) та з метою виконання зобов`язань за п. 3.4 позичальнику відкрито кредитну лінію в розмірі 5468,75 доларів США для сплати чергових страхових платежів (п. 17.1.7 Договору), із кінцевим строком погашення 13.02.2015 року (п. 17.1.9 Договору). При цьому, згідно з п. 17.1.9 Договору період сплати встановлено з 14 по 18 число кожного місяця.

Відповідно до п. 6.2.4 Договору відповідач зобов`язався погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені статтями 12.2.6 і 17.1.5 Договору.

Пунктом 4.4 умов Договору визначено, що погашення заборгованості здійснюється, шляхом сплати Щомісячних Платежів відповідно до статті 17.8 Договору, до складу яких входять платежі за винагороду (у випадку її наявності), процентами та кредитом.

Пунктом 4.8 умов Договору визначено, остаточне погашення заборгованості здійснюється не пізніше дати погашення. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу.

За приписами п. 5.1. умов Договору для виконання зобов`язань за даним Договором Банк резервує ресурси у розмірах зазначених у графіку погашення кредиту (Додаток №1) до даного Договору і надає Позичальнику право на їх використання.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, судом встановлено, що між сторонами 14.02.2008 року укладено кредитний договір №DO1SAK000039716.

Банк за умовами договору свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти на умовах визначених Договором.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2011 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №DO1SAK000039716 від 14.02.2008 року у розмірі 12026,72 доларів США. , що складає 95732,68 грн.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що за договором відповідач сплачував кредит з порушенням строку оплати та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 07.04.2011 року має заборгованість 12026,72 доларів США, яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 10945,69 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом 740,23 долари США; заборгованість по комісії за користування кредитом 130,25 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 210,92 долари США.

Також, рішенням суду встановлено наступні обставини.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 14.02.2008 року укладено кредитно заставний договір, згідно якого ОСОБА_1 надав заставу автомобіль MAPLE R80 SMA 7180 номер НОМЕР_1 .

24.03.2009 року ОСОБА_1 була надана довіреність банку на реалізацію транспортного засобу із наданням банку після реалізації авто зарахувати гроші від продажу в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Згідно меморіального ордеру від 27.07.2010 року банк реалізував заставлений автомобіль 27.07.2010 року за суму 66425,95 грн. 8413,46 доларів США.

Обставини встановлені рішенням суду відповідно до вимог ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

У відділі державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області на виконання перебував виконавчий лист №2-4923/2011, виданий 16.01.2012 року Красноармійським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 95732,68 грн.

Постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 09.09.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4923/2011, виданого 16.01.2012 року Красноармійським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 95732,68 грн., закінчено у зв`язку із виконання рішення суду.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначав, що заборгованість, яку має намір стягнути позивач, вже була стягнута за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2011 та дане рішення суду виконано у повному обсязі.

Проте, суд з даними твердженнями відповідача не погоджується, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за умовами Договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15285,24 доларів США (п. 17.1.1 Договору) та з метою виконання зобов`язань за п. 3.4 позичальнику відкрито кредитну лінію в розмірі 5468,75 доларів США для сплати чергових страхових платежів (п. 17.1.7 Договору), із кінцевим строком погашення 13.02.2015 року.

Тобто, тіло кредиту за вказаним договором складає 20753,99 доларів США, яку відповідач повинен повернути до 13.02.2015 року. Вказана сума кредиту не включає інші платежі визначені кредитним Договором (проценти, пені, штрафи та інше)

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2011 року стягнуто заборгованість за кредитним договором №DO1SAK000039716 від 14.02.2008 року у розмірі 12026,72 доларів США., що складає 95732,68 грн., з який заборгованості за тілом кредиту складала 10945,69 доларів США станом на 07.04.2011 року.

Отже, відповідачем за рішенням суду погашено заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10945,69 доларів США, яка розрахована станом на 07.04.2011 року.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Укладений між сторонами договір передбачає повернення кредиту рівними частинами щомісяця до 13.02.2015 року у розмірі 275,71 доларів США. (п. 17.7, 17.8 Договору)

При цьому, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2011 року не вирішувалося питання щодо дострокового повернення кредиту. Даним рішенням суду стягнуто лише частку кредиту за період з 14.02.2008 року по 07.04.2011 року.

Отже доводи відповідача щодо дострокового стягнення кредиту за рішенням суду є не обґрунтованими.

За умовами п. 17.7, 17.8 Договору позичальник зобов`язаний сплатити щомісячний платіж у розмірі 275,71 долари США за період з травня 2011 року по 13.02.2015 року, тобто до строку дії Договору.

У розрахунку заборгованості за кредитним договором №DO1SAK000039716 від 14.02.2008 року, який надано позивачем вбачається, що станом на 14.04.2011 року заборгованість за договором складала 10966,69 доларів США. У період з травня 2011 року по 14.04.2014 року мало місце нарахування залишку поточної заборгованості за тілом кредиту та залишку простроченої заборгованості за тілом кредиту, яка сукупно складає 10966,69 доларів США. У в`язку із частковим надходженням коштів позивачем пред`явлено вимогу щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 9957,88 доларів США.

Отже, суд вважає встановленим, що заборгованість за тілом кредиту становить 9957,88 доларів США.

Крім того, позивачем за період з травня 2011 року по 14.04.2014 року мало місце нарахування комісії, та станом на 24.01.2020 року позивач пред`явив вимогу щодо стягнення комісії за користування кредитом у розмірі 161, 61 долар США.

Також заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що позивачем не правомірно нараховано відсотки та пені. Проте, суд не бере до уваги надані відповідачем заперечення, оскільки предметом даного спору є стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісії за користування кредитом.

Що стосується посилання відповідача на сплив позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтями ст.ст.257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України).

Також, ст. 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 14.11 Договору сторони узгодили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки встановлюється тривалістю у п`ять років.

Отже, даним кредитним договором узгодили, що кредитні кошти за користування кредитом погашаються щомісяця у рівних частинах, що складає 275,71 доларів США та встановили строк позовної даності, який складає п`ять років.

За умовами Договору, виходячи з п. 17.1.9 та п. 17.1.5, сплата кредиту відбувається з 14 по 18 число кожного місяця, із остаточною сплатою до 13.02.2015 року.

З огляду на викладене, останній платіж у розмірі 275,71 доларів США, відповідач повинен здійснити з 14 по 18 січня 2015 року, але не пізніше 13.02.2015 року.

Позовна давність, щодо щомісячного платежу розпочинається з 19 числа кожного місяця, та згідно з умовами договору спливає через п`ять років щодо кожного платежу.

Позивач звернувся із даним позовом 10.03.2020 року, та у будь-якому випадку позовна давність за вимогою щодо повернення кредиту у повному обсязі спливла 13.02.2020 року.

За приписами ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DO1SAK000039716 від 14.02.2008 року задоволенню не підлягають, оскільки сплив строк позовної давності за вимогою щодо повернення кредиту у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.09.2020 року.

Суддя В.І.Капітонов