печерський районний суд міста києва
Справа № 6-1208/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали подання Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про видачу дубліката виконавчого документа для примусового виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» за позовом кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданого на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва 04 жовтня 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва 02 березня 2020 року надійшло вказане подання начальника Галицького ВДВС у м. Львові Тетюка Р. М., вмотивована тим, що у ході проведеної перевірки було встановлено відсутність виконавчого документа і є підстави вважати, що під час пересилки виконавчий лист, виданий Печерським районним судом у м. Києві у справі № 6-1208/11, був втрачений.

Ухвалою судді від 05 березня 2020 року подання залишено без руху з підстав невідповідності вимогам пункту 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

В той же час, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на всій території України карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався, згідно з Постановами КМ № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року.

Згідно з пунктом 3 Розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України у редакції Закону № 540-IX від 30 березня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18 червня 2020 року, що набув чинності 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

07 квітня 2020 року заявником отримано засвідчену належним чином копію ухвали від 05 березня 2020 року про залишення без руху подання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Протягом 20-денного строку, у відповідності до вимог Закону України № 731-IX від 18 червня 2020 року, що набув чинності 17 липня 2020 року, заявник не звернувся до суду із заявою про продовження процесуального строку з підстав, встановлених цим Законом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства («Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першої ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною п`ятою ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше десяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-35, 185, 352-355, 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Подання Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про видачу дубліката виконавчого документа для примусового виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» за позовом кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданого на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва 04 жовтня 2011 року, вважати неподаним і повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяІ. В. ЛитвиновІ. В. Литвинова