Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. Справа153/1255/20

Провадження2/153/252/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Сирітко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Ямпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Ямпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14 листопада 2011 року. В квартирі, крім нього, зареєстровані ОСОБА_3 та двоє їх спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 липня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. В період шлюбу у нього з відповідачем народилось двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідач в середині січня 2020 року залишила своє місце проживання (місце реєстрації), його та їхніх двоє спільних дітей і зникла в невідомому напрямку. Спочатку остання повідомила, що поїхала на заробітки, але коли прибуде невідомо. Згодом на телефон вона не відповідала. Місце її перебування позивачу невідомо. На його домашню адресу стали приходити листи від різних фінансових установ, проте, що відповідач взяла кошти в кредит, але ні тіло кредиту, ні відсотки по кредиту не повертає. Після чого, почали телефонувати з колекторських установ та погрожувати йому про відібрання квартири та заробітної плати.

Шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано 26 серпня 2020 року на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області. Відповідно до судового наказу за його заявою з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання двох дітей.

Звертає увагу суду на те, що він працює в ВАТ «Ямпільському приладобудівному заводі» та отримав і приватизував квартиру по АДРЕСА_2 . Житло набуте одним із подружжям за час шлюбу, внаслідок його приватизації є особистою приватною власністю чоловіка (дружини).

Відповідач більше року не проживає в домоволодінні, її речі відсутні, остання не приймає участі у проведенні капітальних та поточних ремонтів, в оплаті комунальних витрат за житло. В добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації місця проживання, що в свою чергу позбавляє його отримувати відповідно до чинного законодавства пільги та субсидію та зобов`язує його сплачувати великі кошти за житлово-комунальні послуги, які обраховуються із кількості зареєстрованих осіб у житлі. Таким чином, реєстрація відповідача в його квартирі, яка є його особистою власністю та належить на праві особистої приватної власності, порушує його права як власника житла, так як у нього виникла матеріальна необхідність розпорядитись своєю власністю.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Снітко В.А. діючи на підставі ордеру серії ВН №133773 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ямпільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву за підписом міського голови вх..№5972 від 09.10.2020 р. про розгляд справи у відсутність представника міської ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача.

Заяви, клопотання: заяви позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про проведення підготовчого засідання без їхньої участі, про виклик свідків, заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про проведення розгляду справи без їхньої участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду та виклик свідків, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини:

Із показів свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 більше одного року не проживає по АДРЕСА_2 .

Із показів свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 не проживає по АДРЕСА_2 , востаннє бачила ОСОБА_3 в серпні 2019 року.

Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 набув в порядку приватизації державного житлового фонду квартиру АДРЕСА_1 . Тобто ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (копія свідоцтва про право власності на житло від 14.11.2011р., витяг про державну реєстрацію прав від 24.11.2011 р., реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 про реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 (а.с.7-8).

З будинкової книги для прописки громадян, які проживають по АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_2 (а.с.10-13,20).

З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який було зареєстровано 18 липня 2008 року розірвано (а.с.14-15).

З копії судового наказу від 13 серпня 2020 року встановлено, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Заслухавши покази свідків, дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження квартирою, яка належить позивачу на праві власності.

Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що в період шлюбу із відповідачем, позивач набув квартиру АДРЕСА_1 внаслідок її приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду», тому на підставі п.4 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України дана квартира є особистою приватною власністю ОСОБА_1 .. У вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина позивача ОСОБА_3 , яка відсутня в квартирі ОСОБА_1 без поважних причин понад рік. Вказані обставини знайшли своє підтвердження показами свідків та дослідженими письмовими доказами, які не суперечать між собою.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За таких обставин, коли права власників порушені, власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази у їх сукупності, беручи до уваги доводи позивача ОСОБА_1 щодо способу відновлення його прав на житлове приміщення, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Суд вважає вказаний спосіб захисту прав позивача обґрунтованим у цьому спорі, оскільки відповідач ОСОБА_3 відсутня в квартирі позивача без поважних причин понад один рік, і відсутні докази про наявність домовленості між нею та власником цього житла - позивачем.

Оскільки право позивача на належне йому житло порушене, відновлення цього права можливе шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 , а саме: шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 і має підстави для їх задоволення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №206 від 19.08.2020 у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 11, 141, 258-265 ЦПК України, ст. 57 СК України, ст.ст.15, 16, 29, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільська міська рада Ямпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , квартирою АДРЕСА_1 , а саме визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, понесених ним судових витрат по оплаті судового збору згідно квитанції №206 від 19.08.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15,15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий М.М.Дзерин