УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 рокусмт ПетровеСправа № 403/566/19
Провадження № 2/941/206/20

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

з участю представника відповідача - Демяненко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Селянського фермерського господарства «Роксолана» про стягнення заборгованості з орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Селянського фермерського господарства «Роксолана» про стягнення заборгованості з орендної плати.

Ухвалою суду від 17.04.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні 01.10.20 року представник відповідача - ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у звязку з відсутністю предмета спору, оскільки орендна плата позивачці нарахована, але нею навмисно не отримана.

Представник позивача ОСОБА_2 своює заявою прохав проводити розгляд справи без участі сторони позивача.

Суд, заслухавши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо , зокрема відсутній предмет спору .

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (касаційне провадження № 61-13405св18).

Оскільки спір між сторонами не врегульовано та є невизначеність у правах і обов`язках сторін, суд не вбачає підстав передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України для закриття провадження у справі, а тому відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.200, 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області С. І. Колесник