Постанова

Іменем України

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 697/278/16-ц

провадження № 61-34603св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,

відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року у складі судді Хорошун О. В. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області

від 30 березня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», зараз акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про визнання односторонніх змін відсоткової ставки за договором недійсними.

Позовна зава мотивована тим, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № CSW0GA в сумі

48 200,00 доларів США.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 557,71 доларів США на рахунок для зарахування коштів на погашення заборгованості за кредитним договором із встановленою щомісячною відсотковою ставкою у розмірі 12,96 % річних на суму залишку заборгованості.

Позивачу стало відомо, що банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку із 12,96 %, починаючи з 02 березня 2009 року до 18 % на рік без жодного повідомлення і згоди про це позичальника.

Позивач зазначає, що відповідач не повідомив позичальника про збільшення відсоткової ставки у встановленій письмовій формі та не пересвідчився у наявності його згоди з таким підвищенням.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати недійсним підвищення

АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № CSW0GA, до 18,00 % починаючи з 02 березня 2009 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого

2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірного в односторонньому порядку підвищення відсоткової ставки за кредитним договором.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого

2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

27 липня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно вимогами частини першої статті 212, частини другої статті 632 ЦК України, статті 47, частини четвертої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та положеннями кредитного договору, у зв?язку із зміною кон?юктури ринку грошових ресурсів в Україні, АТ КБ «ПриватБанк» вправі був підвищити в односторонньому порядку відсоткову ставку по укладеному між сторонами кредитному договорі, виключно лише тоді, коли б були додержані всі вимоги чинного законодавства України. Відповідачем було здійснено в односторонньому порядку, без повідомлення позивача, підвищення відсоткової ставки за кредитним договором. Окремої письмової угоди не було укладено, на якій підставі підвищено відсоткову ставку та її обґрунтований розмір не відомо та судом не досліджено.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

01 листопада 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання односторонніх змін відсоткової ставки за договором недійсними зупинено до залучення у справі правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року поновлено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання односторонніх змін відсоткової ставки за кредитним договором недійсними, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого

2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року.

Залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання односторонніх змін відсоткової ставки за кредитним договором недійсними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Фактичні обставини справи

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 03 квітня 2008 року між

АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір

№ CSW0GA, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кошти у вигляді не поновлювальної лінії в сумі 48 240,00 доларів США на строк до 23 квітня 2023 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі

1,08 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 557,71 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (пункт 8.1 кредитного договору).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого

2011 року у справі № 2-4/2011 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 квітня 2008 року № CSW0GA, яка складається з: заборгованості за кредитом - 41 188,47 доларів США; заборгованості по

відсоткам - 1 982,14 доларів США; заборгованості по комісії - 134,83 доларів США; пені - 158,62 доларів США; простроченої комісії - 10,26 доларів США; заборгованості з пені - 168,88 доларів США, а всього 43 474,32 доларів США, звернуто стягнення на двокімнатну квартиру загальною площею 48,70 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки

від 23 квітня 2008 року № CSW0GA) АТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншої особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 серпня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2011 року залишено без змін.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня

2015 року у справі № 697/535/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23 квітня

2008 року № CSW0GA у розмірі 143 596,55 доларів США , що за курсом 22,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 березня

2015 року складає 3 286 925,09 грн.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 вказав, що йому стало відомо про те, що банк незаконно в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку із 12,96 % річних до 18 %, починаючи з 02 березня 2009 року без повідомлення та отримання згоди від позичальника.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суд повинен розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору від 23 квітня 2008 року

№ CSW0GA сторони погодили право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користуванням кредитом, при зміні кон?юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань в страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

Отже, сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, в тому числі умов зміни процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.

Відповідно до правил статті 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, зокрема, перевіривши матеріали цивільної справи № 2-4/2011 та наявні у матеріалах цієї справи розрахунки заборгованості (а. с. 123-125, 170-173), зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки під час розгляду справи судами не встановлено збільшення відсоткової ставки зі сторони банку в односторонньому порядку.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого

2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня

2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого

2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 березня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська