Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 Справа №607/12212/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

учасників справи

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Сампара Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 203,4 кв. м., житловою площею 104,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що після смерті її батьків відкрилась спадщина за законом та за заповітом на частину даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок, який належить до колгоспного двору та який складається з шести членів двору.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27.01.2003 р. Виконкомом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 05.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 на день своєї смерті проживав в АДРЕСА_1 . Разом з померлим проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_7 , зять ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчить довідка Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.11.2019 р. за № 1589.

Судом з`ясовано, що спадкова справа після смерті ОСОБА_8 в нотаріальній конторі не заводилась.

Згідно із ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Отже, 1/6 частина спадкового житлового будинку, на яку за життя мав право ОСОБА_8 належить його дружині (матері позивача) ОСОБА_7 , як його спадкоємиці першої черги за законом, яка прийняла спадщину, однак за свого життя вона своїх спадкових прав не оформила.

Факт реєстрації шлюбу між моїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26 листопада 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , видане 16.11.2018 р. виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 76.

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідність із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частина 1 ст. 1235 ЦК України визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

17 січня 2017 року ОСОБА_7 на випадок своє смерті розпорядилась всім належним їй майном, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та все те, що буде належати їй на день її смерті заповіла позивачу ОСОБА_2 , про що було складено заповіт, посвідчений секретарем Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 32/2019 року, після смерті гр. ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Тобто, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 є позивач ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач вже успадкувала земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер якої :02:001:1196 та на якій розташований спадковий житловий будинок, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.05.2019 р. та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за № 167507156 від 22.05.2019 р.

Спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_7 , також є відповідач ОСОБА_3 , однак останній до нотаріальної контори не звертався та спадщину не прийняв.

Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки житлового будинку, які належали спадкодавцю позивач звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, проте нотаріусом за вих. № 3353/02-31 від 03.12.2019 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ, відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок на ім`я спадкодавців та те, що даний будинок відноситься до колгоспного двору, який складається з шести членів.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від № 253 від 22 лютого 2019 року вбачається, що по обліку бюро будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено.

Як вбачається із довідки № 257 від 25 лютого 2019 року Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 30 листопада 1989 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 248.

Відповідно до довідки № 258 виданої 25.02.2019 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 в бюро не проведена.

Як вбачається із довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 25.11.2019 року № 1587, членами колгоспного двору, станом на 01.07.1990 р., розташованого по АДРЕСА_1 були: ОСОБА_7 - голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 - чоловік (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_4 - зять, ОСОБА_5 - онука, ОСОБА_6 - онука.

19.02.2019 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами будинковолодіння АДРЕСА_1 складається із: А - житловий будинок, 1961 року побудови; а - прибудова, 1961 року побудови; а1 - прибудови, 1961 побудови; а2 сходи; а3 сходи; цок.пов.- цокольний поверх 1961 року побудови, Б - Літня кухня 1966 року побудови, б - тераса 1990 року побудови, Пд (б) - підвал, 1966 року побудови; В - гараж 1966 року побудови, Г - господарська будівля 1966 року побудови, Пд (Г) - підвал 1966 року побудови, Е - літній душ 1990 року побудови, Д - вбиральня 1990 року побудови, ж- септик, 4 - огорожа, 5 хвіртка, 6 - огорожа,7 - ворота, 8- свердловина, І - вимощення. Як вбачається із експлікації приміщень до плану житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа житлового будинку становить 203,4 кв. м., житлова площа 104,8 кв. м.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, вказане домоволодіння належало шести вищезазначеним членам колгоспного двору в рівних частинах по 1/6 частині на праві сумісної власності.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 203,4 кв. м., житловою площею 104,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 203,4 кв. м., житловою площею 104,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Тернопіль вул. Котляревського, 27.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 вересня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко