БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1313/20, cправа № 361/8276/19
«03» вересня 2020 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Василишина В.О.,
за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року стягнуто із Управління поліції охорони в Київській області на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту у розмірі 50 827 грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 768 грн.

40 коп.

При постановленні судового рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

У даному випадку питання про ухвалення додаткового рішення вирішується з власної ініціативи суду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. 28 серпня 2020 року представник позивача ОСОБА_1

ОСОБА_4 направив до суду заяву про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення без його участі.

Відповідно до частини четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша та третя статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами другою, третьою та восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Представництво у суді адвокат Пустовий Б.В. (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 3037, видане Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури м. Києва від

27 вересня 2007 року) здійснював на підставі договору № 097 про надання правової допомоги від 02 липня 2019 року.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано: - копію договору про надання правової допомоги від 02 липня 2019 року; розрахунок вартості послуг; акт приймання-передачі послуг за договором № 097 про надання правової допомоги від

21 жовтня 2019 року; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 027/19 від 31 жовтня 2019 року на суму 12 844 грн. 80 коп.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від

10 січня 2010 року №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, той факт, що первісно позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди на свою користь із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» у розмірі - 99 000 грн. 00 коп. та із Управління поліції охорони в Київській області у розмірі 7 190 грн. 00 коп. У подальшому позивачем зменшено позовні вимоги, а саме пред`явлено їх лише до Управління поліції охорони в Київській області на суму 50 827 грн.

26 коп., так як спір із приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» вирішено у добровільному порядку.

У рахунок стягнення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено суму 12 844 грн.

80 коп. На момент їх понесення обсяг майнових вимог складав 106 190 грн. 00 коп. У подальшому позивачем змінено вимоги, відсоток задоволених судом вимог по відношенню до первісних в цілому склав - 47,86 % (50 827,26*100/106190). Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 147 грн. 52 коп. (12844,80*47,86/100).

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат з відповідача в розмірі 6 147 грн. 52 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 361/8276/19.

Стягнути із Управління поліції охорони в Київській області (, місцезнаходження: 01033, місто Київ, вулиця Сім`ї Прахових, 8) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 147 (шість сто сорок сім) грн. 52 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин