н/п 2/490/2114/2020 Справа № 490/9941/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

01 вересня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "БК" Вестбуд Плюс" про стягнення оплати за виконану роботу за договором підряду ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 пред`явив вищевказаний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Вестбуд Плюс» (далі ТОВ «БК «Вестбуд Плюс»), в якому просив:

стягнути на його користь з ТОВ «БК «Вестбуд Плюс» кошти за виконанні роботи за договором підряду в розмірі 40000 грн.;

стягнути на його користь з ТОВ «БК «Вестбуд Плюс» суму інфляційних втрат та 3% річних за час затримки розрахунку з 21 вересня 2018 року по дату ухвалення судового рішення у справі;

стягнути на його користь з ТОВ «БК «Вестбуд Плюс» понесені судові витрати в розмірі 794 грн. 40 коп.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 21листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26 лютого 2020 року.

У зв`язку з неявкою 26 лютого 2020 року в судове засідання учасників справи розгляд справи відкладено на 04 травня 2020 року.

04 травня 2020 року представником позивача ОСОБА_2 подано до суду письмове клопотання про витребування доказів судом, в якому, посилаючись на те, що 15 березня 2020 року йому стало відомо, що усі звітні документи відповідача були вилучені слідчим, просив витребувати у старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області Донченко М.В. та Південного Територіального Квартирно-Експлуатаційного управління відомості чи здійснювалось, фіксувалось та проходили по звітним документам про виконані обсяги робіт на будівельному майданчику казарми поліпшеного планування у військовому містечку №68, міста Очакова Миколаївської області, Шифр-68/К2 роботи за допомоги автокрану в період часу з 21 вересня 2018 року по 31жовтня2018 року, та витребувати відповідні копії підсумкових відомостей.

04 травня 2020 року Центральним районним судом міста Миколаєва постановлена ухвала про забезпечення доказів, якою клопотання представника позивача задоволено частково.

Витребувано у Південного Територіального Квартирно-Експлуатаційного Управління відомості чи здійснювалось, фіксувалось та проходили по звітним документам про виконані обсяги робіт на будівельному майданчику казарми поліпшеного планування у військовому містечку №68, міста Очакова, Миколаївської області, Шифр - 68/К2 роботи за допомоги автокрану в період часу з 21 вересня 2018 року по 31 жовтня 2018 року та покладено обов`язок надати відповідні копії підсумкових відомостей.

Згідно ч.7ст.84ЦПК України покладено обов`язок на Південне Територіальне Квартирно-Експлуатаційне Управління, у разі неможливості подати докази, які витребує суд, або неможливості подати такі докази у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ТОВ «БК «Вестбуд Плюс», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просило ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

Скасовуючи дану ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції, розгляд заяви представника позивача, проведено з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, а саме: зважаючи на зміст спірних правовідносин та наведенні заявником доводи, суд першої інстанції до розгляду поданої заяви віднісся формально та фактично вирішив питання про забезпечення доказів, замість клопотання про витребування доказів. При цьому, вирішуючи вказане питання таким чином, як викладено в оскаржуваній ухвалі, суд взагалі не навів в ній мотивів прийнятого такого рішення. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки не повідомив належним чином відповідача про надходження клопотання про витребування доказів та розглянув вказану заяву в день її подання без участі сторін.

За вказаних обставин колегія суддів у постанові від 13.07.2020 року прийшла до висновку, що ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 потрібно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа отримана суддею Гуденко О.А. 31 серпня 2020 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає відводу, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами ст. 37ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, є підстави для відмови у відводі, але вважаю за необхідне взяти самовідвід з таких підстав: з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявника в неупередженості суду. Підставою для самовідводу є : сам факт заяви про відвід та сумнів заявника в об`єктивності судді. Суддя також не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року "Про незалежність судової влади").

Підставою обґрунтування відмови у відводі та заявлення в даному випадку самовідводу є практика ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду ; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Вважаю, що підставою для самовідводу є саме інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді, а саме "наявність у заявника сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду".

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

При цьому, в ухвалі про забезпечення доказів, постановленою суддею Гуденко О.А., сформовано певну позицію суду щодо наявних обставин, які стосуються сторін по справі, а тому зазначені обставини виключають участь судді Гуденко О.А. у розгляді даної справи.

Для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду,вважаю за необхідне завити самовідвід по справі №490/9941/20.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених уп.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/9941/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "БК" Вестбуд Плюс" про стягнення оплати за виконану роботу за договором підряду.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко