Справа № 740/4169/20
Провадження № 2/740/1331/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов*язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення в адміністративних межах Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області за межами населеного пункту с.Леонідівка без кадастрових номерів загальною площею 3,2829 га та стягнути витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 (використання без будь-яких правовстановлюючих документів) земельних ділянок історико-культурного призначення площею 3,2829 га, що розташовані в адміністративних межах Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, за межами населеного пункту с.Леонідівка, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки №437-ДК/0313/АП/02/01/-20 від 18.06.2020 та акт обстеження земельної ділянки №437-ДК/0096/АО/10/01/-20 від 18.06.2020.

Встановлено, що земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення загальною площею 3,2829 га на території Лосинівської селищної об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області за межами населеного пункту с.Леонідівка Ніжинського району, використовуються під посівом кукурудзи (урожай 2020 року).

На вищевказаних земельних ділянках розташовані пам`ятки археології - група курганів-1, ІІ-І тис. до н.е. (6552-Чр), які наказом управління культури, туризму і охорони культурної спадщини Чернігівської обласної державної адміністрації від 04.07.2007 №203-а занесені до Переліку об`єктів культурної спадщини Чернігівської області та курган ІІ-І тис. до н.е. (7951-Чр), який наказом управління культури, туризму і охорони культурної спадщини Чернігівської обласної державної адміністрації від 24.10.2011 №271 теж занесений по Переліку об`єктів культурної спадщини Чернігівської області.

За наслідками перевірки на ОСОБА_1 25.06.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та 26.06.2020 винесено постанову про закриття справи та направлення матеріалів до Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області у зв`язку з наявністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України.

Також, 25.06.2020 здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачкою внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 3,2829 га яка становить 20 091,03 грн. Вказану шкоду сплачено відповідачкою у повному обсязі, тим самим ОСОБА_1 визнала факт самовільного використання земельних ділянок.

25.06.2020 ОСОБА_1 вручено припис №437-ДК/0148Пр/03/01/-20 щодо усунення виявленого порушення земельного законодавства зі строком його виконання до 25.07.2020.

Проте, виявлені порушення та вимоги зазначені у приписі, виконані не були, самовільно зайняті земельні ділянки відповідачка не звільнила.

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. подав до суду письмову заяву про підтримку позову з підстав, зазначених в позовній заяві, та розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача - головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та про підтримку позовних вимог.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачено ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено факт самовільного зайняття, тобто використання без будь-яких правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 земельних ділянок історико-культурного призначення площею 3,2829 га, що розташовані в адміністративних межах Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, за межами населеного пункту с.Леонідівка, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки №437-ДК/0313/АП/02/01/-20 від 18.06.2020 та акт обстеження земельної ділянки №437-ДК/0096/АО/10/01/-20 від 18.06.2020.

Встановлено, що земельна ділянка державної власності історико-культурного призначення загальною площею 3,2829 га на території Лосинівської селищної об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області за межами населеного пункту с.Леонідівка Ніжинського району використовуються під посівом кукурудзи (урожай 2020 року).

Відповідно до інформації, наданої Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської ОДА від 29.05.2020 №15-1633/8 на вищевказаних земельних ділянках розташовані пам`ятки археології - група курганів-1, ІІ-І тис. до н.е. (6552-Чр) та курган ІІ-І тис. до н.е. (7951-Чр), які занесені по Переліку об`єктів культурної спадщини Чернігівської області.

Враховуючи зазначені порушення вимог ст.125, 126 Земельного кодексу України, вчинені ОСОБА_1 , на останню 25.06.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та 26.06.2020 винесено постанову про закриття справи та направлення матеріалів до Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області у зв`язку з наявністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України.

25.06.2020 ОСОБА_1 вручено припис №№437-ДК/0148Пр/03/01/-20 щодо усунення виявленого порушення земельного законодавства із строком його виконання до 25.07.2020.

Виявлені порушення та вимоги, зазначені у приписі виконані не були, самовільно зайняту земельну ділянку відповідачка не звільнила.

Згідно ст.14 Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави, та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження по передачі земельних ділянок комунальної власності у власність і користування належать сільським, селищним, міським радам із земель відповідних територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу, права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу, права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, користування або її оренди виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування або оренди та його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За приписами ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

За приписами ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню за рішенням суду власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що земельні ділянки загальною площею 3,2829 га, що розташовані в адміністративних межах Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, за межами населеного пункту с.Леонідівка, самовільно зайняті відповідачкою, а тому ОСОБА_1 повинна її звільнити.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст. 84, 116, 122, 124, 152, 212 Земельного кодексу, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 141, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення в адміністративних межах Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, за межами населеного пункту с.Леонідівка без кадастрових номерів загальною площею 3,2829 га.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Чернігівської області (р/р6008, МФО 820172, код ЄДРПОУ 02910114, банк ДКСУ м.Київ) витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова