Провадження №2/523/1417/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. м.Одеса Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

представника позивача, адвоката - Лозанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси № 1527/16388/12 від 09.11.2012 року про поділ спільного майна подружжя, яким визнано за ОСОБА_1 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та залишено в особистій власності ОСОБА_5 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013 року за № 22-ц/785/7439/13, про поділ спільного майна подружжя, яким визнано за ОСОБА_1 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та залишено в особистій власності ОСОБА_5 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Крім того, в квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ОСББ «Суворовський-234» від 29.06.2017 року за № 72.

ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_1 , однак 28.03.2016 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м Одеси за №523/13 82/16-ц.

ОСОБА_2 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з січня 2010 року не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , особисті речі відповідачів відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їм ніхто не чинив, що підтверджується актом про не проживання від 13.07.2017 року.

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_2 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , як колишні члени сім`ї власників квартири, втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

На підставі викладеного, позивач просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .(а.с. 2-3)

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від "11" вересня 2017 року по справі № 523/10318/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням були задоволені. (а.с. 44-46)

13.05.2019р. ОСОБА_2 подала заяву про перегляд заочного рішення суду від 11.09.2017р. (а.с. 55-58)

Ухвалою суду від 20.09.2019р. заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від "11" вересня 2017 року по справі № 523/10318/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням було скасовано та справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 140-141)

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що відповідачка з дітьми не проживає у квартирі з 2010р., оскільки розійшлась із сином позивачки. На час первісного розгляду справи відповідачка мала іншу нерухомість, а саме квартиру АДРЕСА_2 , в якій в квартирі фактично проживає.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 в процесі розгляду справи просив задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідачка в квартирі не проживає з 2010р..

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В процесі розгляду справи відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснювала, що вона з дітьми постійно з 2009р. проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Однак в березні 2016р. вона була вимушена була змінити своє місце проживання, оскільки її чоловік повідомив, що в кватирі буде здійснений ремонт. Після чого, вона переїхала до квартири АДРЕСА_2 . Однак її діти продовжували навчатись в м.Одесі.

Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_8 , згідно поданої заяви, просив справу розглянути у його відсутність.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси № 1527/16388/12 від 09.11.2012 року про поділ спільного майна подружжя, яким визнано за ОСОБА_1 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та залишено в особистій власності ОСОБА_5 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013 року за № 22-ц/785/7439/13, про поділ спільного майна подружжя, яким визнано за ОСОБА_1 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та залишено в особистій власності ОСОБА_5 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 10-12)

На теперішній час дана квартира належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2017р. (а.с. 149-150)

В даній квартирі були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Крім того, в квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ОСББ «Суворовський-234» від 29.06.2017 року за № 72. (а.с.16)

ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_1 , однак 28.03.2016 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м Одеси за №523/1382/16-ц.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , та неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з січня 2010 року не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , особисті речі відповідачів відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їм ніхто не чинив.

Вищевказаний факт підтверджується актом про не проживання від 13.07.2017 року, поясненнями свідка ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що станом на дату подання позову, а саме 19.07.2017р. ОСОБА_2 належало на праві власності Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 159-162)

Вищевказана квартира була відчужена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2018р. (а.с. 181)

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 . (а.с. 185), а також належать майнові права на квартиру за договором купівлі-продажу від 12.08.2019р..

Отже суд вважає, що ОСОБА_2 , а також її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 забезпечені житловою площею.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Таким чином, суд вважає, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку із не проживанням за місцем реєстрації їх батьків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268 , суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня отримання рішення суду.

Суддя

Складено та підписано 08.09.2020