№ 207/1701/20
№ 2/207/1097/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що згідно розпорядження фонду комунальної власності від 12 березня 1999 року видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та відповідачу ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тобто кожному по 1/5 частині. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку квартири, яку ОСОБА_1 отримала у спадок, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. Тобто квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_1 2/5 частини, ОСОБА_2 1/5 частина, ОСОБА_3 1/5 частина та відповідачу ОСОБА_4 1/5 частина. У квітні 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 70 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна. На виконання вироку суду від 10.04.2019 року були проведені електроні торги, на яких 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала відповідачу ОСОБА_4 була продана. ОСОБА_1 придбала належну відповідачу 1/5 частину квартири на електронних торгах, що підтверджується Свідоцтвом, посвідченим 10.03.2020 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як С.А. та зареєстровано право власності на квартиру. На даний час в квартирі живуть ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідач зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає з 2018 року, не сплачує комунальні платежі, участі по утриманню житла не бере, особистих речей в квартирі не має, чим створює для позивачів перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом.

В наданих до суду письмових заявах позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі, оскільки відповідачем ОСОБА_4 позов визнаний в повному обсязі.

В направленій до суду письмовій заяві відповідач ОСОБА_4 зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі розпорядження фонду комунальної власності від 12 березня 1999 року видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (арк.с. 10), згідно якого квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та відповідачу ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тобто кожному по 1/5 частині. Після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/5 частку квартири, яку ОСОБА_1 отримала у спадок, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. (арк.с. 14). ОСОБА_1 придбала належну відповідачу ОСОБА_4 1/5 частину квартири на електронних торгах, що підтверджується Свідоцтвом, посвідченим 10.03.2020 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як С.А. (арк.с. 17) та зареєстровано право власності на квартиру.

Згідно довідки про склад сім`ї (арк.с. 19) в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з акту про фактичне не проживання №168 (арк.с. 20), затвердженого директором КП КМР «УКОЖФ» від 30.06.2020 року відповідач ОСОБА_4 в зазначеній квартирі станом на дату обстеження не проживає з 2018 року.

Таким чином, відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з 2018 року, не сплачує комунальні послуги, особистих речей не має, оскільки вказані обставини визнані відповідачем, який залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивачів перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Відповідач в наданій до суду письмовій заяві, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач як власник вищезазначеного будинку має право розпорядження своєю власністю на свій розсуд: продати, подарувати, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судові витрати з урахуванням обставин справи у вигляді судового збору суд вважає необхідним віднести на рахунок позивачів, керуючись ст. ст. 11-13, 141-142 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 141, 258 - 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою компетентним органом.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.