Справа №409/1395/20
Пров.№2/409/617/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Титова А.О., розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 30.08.20114 вони із відповідачем уклали шлюб, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальше збереження шлюбу і спільне життя є неможливим. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, а тому просить їх шлюб розірвати.

Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про призначення судового засідання.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 19.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за місцем його проживання, вказаним позивачем. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяви про його виклик у судове засідання не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав.

Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що спільне життя із відповідачем не склалося, шлюб фактично припинився між ними, існування такого шлюбу суперечить її інтересам, а оскільки відповідач добровільно розірвати шлюб відмовляється, враховуючи наявність спільної малолітньої дитини, розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку та просить розірвати шлюб.

Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за відсутності згоди іншого із подружжя можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до свідоцтва про шлюб між сторонами 30.08.2014 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 26 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Зокрема, ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, який існує формально, що, в свою чергу, суперечить інтересам позивача, а відтак права позивача порушені та підлягають захисту.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 26, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідачем проігноровано роз`яснення суду щодо надання відзиву на позовну заяву та доказів на обстоювання власної правової позиції, а тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням нею процесуальних дій, які у повному обсязі роз`яснені судом в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн..

Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 26.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 25.09.2008 року Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області А.О. Титов