Дата документу 29.09.2020 Справа № 334/6276/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/6276/13 Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
№ 22-ц/807/2480/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу АТ «УКРСИББАНК» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 року за заявою АТ «УКРСИББАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року до суду звернувся представник АТ «УКРСИББАНК» з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, в якій вказує, що 17 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення № 334/6276/13-ц, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 434,36 дол. США, та пені у розмірі 34 013, 56 грн. та суму судового збору у розмірі 1 869,66 грн. Рішення набрало законної сили 28 серпня 2015 року. На підставі рішення суду, 16.10.2015 р. було видано виконавчий лист № 334/6276/13-й про примусове стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та суми судового збору з ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист № 334/6276/13-ц виданий 16.10.2015 р. разом із заявою про відкриття виконавчого провадження 20 жовтня 2015 року направлявся для примусового виконання до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за вих. № 697-3/30-4.

Протягом тривалого часу на адресу Банку не надходило жодного процесуального документа, яким би підтверджувався факт здійснення державним виконавцем відповідних дій щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , а відтак представник АТ«УкрСиббанк» звернувся до Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій обл. із запитом від 07.07.2017 року за вих. № 23-4/8-695 про надання інформації про хід виконання виконавчого листа № 334/6276/13-ц від 16.10.2015 року, а також про проведені заходи щодо виявлення майна боржника та просив надіслати поштою копії відповідних процесуальних документів.

Згідно відповіді на запит від 29.09.2017 р. за вих. № 17280/4 вдалося встановити, що виконавчий лист № 334/6276/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 434,36 дол. США, та пені у розмірі 34 013, 56 грн. та суму судового збору у розмірі 1 869,66 грн. на виконання до відділу не надходив.

Таким чином на думку представника заявника виконавчий документ було втрачено при поштовій пересилці. У зв`язку з чим виконання рішення суду по справі № 334/6276/13-ц є неможливим, а заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» залишається несплаченою.

Оскільки, рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 16 вересня 2014 року, по цивільній справі № 522/18056/13-ц, фактично не виконано, тому представник банку просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 334/6276/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 434,36 дол. США, та пені у розмірі 34 013, 56 грн. та суму судового збору у розмірі 1 869,66 грн. та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «УКРСИББАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення № 334/6276/13-ц, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 434,36 дол. США, та пені у розмірі 34 013, 56 грн. та суму судового збору у розмірі 1 869,66 грн. (том 2, а.с.6-7). Рішення набрало законної сили.

Згідно відомостей, що містяться в матеріалах цивільної справи, 16.10.2015 року 3(три) виконавчих листи було отримано представником АТ «Укрсиббанк» Стадніченко С.В. під особистий підпис ( том 2, а.с.10).

Вказані виконавчі листи, як зазначає стягувач, були пред`явлені до виконання до ВДВС Запорізького РУЮ, відповідно до письмової заяви за вих. №697-З/30-4 від 20.10.2015р. (том 2, а.с.16).

07.07.2017 року стягувачем було направлено запит за вих.. № 23-4/8-695 про хід виконавчого провадження за виконавчим документом № 334/6276/13-ц від 16.10.2015 року та згідно відповіді Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 29.09.2017 року № 17280/4/1 зазначається, що виконавчий лист № 334/6279/13-ц виданий 16.10.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суми боргу у розмірі 6434,36 доларів США, 34013,56 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту та сплаті відсотків, та 1869,66 грн. судових витрат до відділу не надходив, згідно реєстру АСВП (том 2, а.с.17-18).

Разом з тим в справі відсутні будь які відомості, що виконавчий лист було отримано виконавчою службою.

На підтвердження факту втрати виконавчого листа, представником банку було надано Довідку від 23.01.2020 року, якою вони підтвердили, що оригінал виконавчого листа Банком отриманий, але фактично втрачений (том 2, а.с.73).

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ,може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд першої інстанції врахував, що з матеріалів цивільної справи №334/4966/13-ц вбачається, що виконавчі документи були отримані представником ПАТ «Укрсиббанк» Стадниченко С.В. 16.10.2015 року під особистий підпис та були пред`явлені до виконання 20.10.2015року до Заводського ВДВС РУЮ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Згідно Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 29.09.2017 року № 17280/4/1 зазначається, що виконавчий лист № 334/6279/13-ц виданий 16.10.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суми боргу у розмірі 6434,36 доларів США, 34013,56 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту та сплаті відсотків, та 1869,66 грн. судових витрат до відділу не надходив, згідно реєстру АСВП.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, із запитом про отримання даної інформації від державного виконавця стягувач звернувся тільки 07.07.2017 року, хоча був наділений правом контролювати виконання судового рішення.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При цьому, в своїй заяві представник банку не надав будь-яких переконливих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, не вказав, за яких обставин було втрачено виконавчий документ, не підтвердив, що оригінал виконавчого листа дійсно не надходив на адресу стягувача, та чи був він взагалі пред`явлений до виконання, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження не містить жодних відміток ВДВС про її прийняття, а надана ними довідка від 23.01.2020р., складена самим представником банку взагалі не є підтвердженням його втрати.

До того ж судом першої інстанції було правильно зазначено, що банком не доведена поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не надано пояснень з приводу того, чому пред`явивши листи до виконання разом із заявою про відкриття виконавчого провадження ще 20.10.2015 року, стягувач тільки в липні 2017 року, тобто майже через два роки, вперше звернувся до виконавчої служби із запитом про хід виконавчого провадження, не отримавши від державного виконавця протягом цього періоду навіть ухвали про відкриття виконавчого провадження, при тому, що стягувач наділений правом контролювати виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки станом на 15.05.2020 року закінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа, та суду не наведено доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, тому у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку пред`явлення його до виконання необхідно відмовити.

Відтак судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ «УКРСИББАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 жовтня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков