У Х В А Л А Справа № 200/14524/18

Провадження № 2/932/1513/20

12 березня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіна Оксана Володимирівна та Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіна Оксана Володимирівна та Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про зобов`язання вчинити певні дії.

Внаслідок відсторонення судді Женеску Е.В. від здійснення правосуддя, справу на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2020 року, передано у провадження цього складу суду.

Як вбачається із матеріалів справи, остання розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до позовної заяви, що надійшла до суду 06 вересня 2018 року, позивачка прохає зобов`язати ОСОБА_2 укласти із нею договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Позовну заяву обґрунтовує тим, що 11 червня 2017 року нею укладено із ОСОБА_2 авансовий договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався не пізніше 11 червня 2018 року продати їй квартиру АДРЕСА_1 . Умовами договору було передбачено, що договір-купівлі-продажу мав бути посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. На виконання умов договору від 11 червня 2017 року вона передала відповідачу грошові кошти в обумовленій сумі. Однак, договір купівлі-продажу квартири у визначений сторонами строк укладений не був. 09 червня 2018 року від відповідача вона дізналась, що той не може укласти із нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, оскільки наказом Міністерства юстиції України за № 2649/5 від 15 серпня 2018 року приватному нотаріусу Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіній О.В. тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на чотири місяці. Вважає, що в даному випадку має місце прострочення боржника, у зв`язку із цим звернулась до суду із цим позовом, посилаючись на можливість його розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за правилами альтернативної підсудності.

11 вересня 2018 року позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій прохала зупинити дію п. 1 наказу Міністерства юстиції України за № 2649/5, яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 4 місяці.

Заяву обґрунтувала тим, що наказом Міністерства юстиції України за № 2649/5 від 15 серпня 2018 року, яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 4 місяці, чиняться перешкоди у виконанні умов авансового договору, що може спричинити для неї негативні наслідки та сприяє відповідачу у порушенні її прав.

До позовної заяви та заяви про забезпечення позову позивачкою долучено копії власного паспорту та паспорту відповідача; копії власної картки платника податку та відповідача; копію листа Міністерства юстиції України, що адресований приватному нотаріусу Лушкіній О.В., яким нотаріусу припроваджувалась копія наказу від 15 серпня 2018 року за № 2649/5; копія наказу Міністерства юстиції України від 15 серпня 2018 року за № 2649/5; копія авансового договору від 11 червня 2017 року; копія пропозиції позивачки ОСОБА_2 укласти договір купівлі-продажу квартири, що датована 08 червня 2018 року; копія повідомлення відповідача про неможливість виконання умов авансового договору від 11 червня 2017 року, що датована 09 червня 2018 року, у якому йдеться про відключення 15 серпня 2018 року приватного нотаріуса Лушкіної О.В. від Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою судді Женеску Е.В. від 11 вересня 2018 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено, зупинено дію п. 1 наказу Міністерства юстиції України № № 2649/5 від 15 серпня 2018 року, яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 4 (чотири) місяці.

Викладені вище обставини звернення позивачки до суду із позовом та заявою про забезпечення позову переконують суд у тому, що спір носить штучний характер, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Вимоги позивачки про зобов`язання відповідача укласти із нею договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться у м. Маріуполь, підлягають розгляду за правилами виключної підсудності, тобто Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя. У випадку, коли спір підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, застосування правил альтернативної підсудності є недопустимим. Для звернення до цього суду із позовом позивачка залучила до участі у справі, як відповідача, ОСОБА_2 , який зареєстрований у Шевченківському районі м. Дніпра, на який розповсюджується юрисдикція Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Отже, позивачка завідомо безпідставно залучила особу, як відповідача, з метою зміни підсудності справи, що є проявом зловживання процесуальними правами. До цього висновку суд приходить і тому, що позивачка не надала доказів, які підтверджують не тільки право власності відповідача на спірне нерухоме майно, а й взагалі доказів того, що таке майно існує, може бути предметом спору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Наданий позивачкою у копії авансовий договір за своїм змістом є попереднім договором купівлі-продажу майна, а отже мав бути посвідчений нотаріально. Однак, надана позивачкою копія, фактично, попереднього договору купівлі-продажу квартири від 11 червня 2017 року вказує на те, що правочин укладено у простій письмовій формі, без додержання вимог закону щодо його обов`язкового посвідчення нотаріусом. Відтак, в силу вимог закону, цей попередній договір купівлі-продажу квартири від 11 червня 2017 року, є нікчемним і не створює будь-яких юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Внаслідок того, що цей попередній договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчено, неможливо стверджувати і те, що він укладений саме 11 червня 2017 року.

Про те, що спір носить штучний характер і спрямований не на захист права позивачки, а на розблокування доступу приватного нотаріуса Лушкиної О.В. до Реєстру, свідчить і те, що і у позовній заяві, і у долучених до неї додатках, сторони по справі (позивач та відповідач) ще нібито у червні 2018 року знали про існування наказу Міністерства юстиції України за № 2649/5 від 15 серпня 2018 року, яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 4 (чотири) місяці. Така обізнаність явно не могла мати місця, а тим паче, бути приводом звернення до суду, оскільки наказ Міністерства юстиції України за № 2649/5 прийнято по спливу двох місяців із моменту закінчення кінцевого строку, у який мав бути укладений основний договір купівлі-продажу нерухомого майна. Лист відповідача від 09 червня 2018 року, у якому стверджується про блокування доступу приватного нотаріуса ОСОБА_3 на підставі наказу Міністерства юстиції України за № 2649/5 від 15 серпня 2018 року, явно є штучно створеним позивачем доказом.

На думку суду, ознаки штучного спору в даному випадку виявляються і в тому, що посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, незалежно від умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, що укладений із порушенням вимог чинного законодавства України, міг будь-який інший нотаріус за місцезнаходженням цього майна.

Матеріали справи не містять письмової відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, тому не є зрозумілим та яким чином позивачкою чи відповідачем отримано копію наказу Міністерства юстиції України за № 2649/5 від 15 серпня 2018 року і супровідного листа до нього.

Після відкриття провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову, позивачка не виявляла зацікавленості у результатах вирішення справи за її позовом, до суду із письмовими заявами чи клопотаннями не зверталась.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Внаслідок того, що з матеріалів справи вбачається те, що спір носить вочевидь штучний характер, спрямований на відновлення доступу третьої особи приватного нотаріуса Лушкиної О.В., як державного реєстратора, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не на відновлення прав позивачки, позовна заява подана до суду із порушенням правил територіальної юрисдикції, ґрунтується на штучних доказах, і докази того, що відповідач є власником спірного нерухомого майна відсутні, а на суд покладено обов`язок із запобігання зловживанню процесуальними правами, суд приходить до висновку про те що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 258, 260, 352-353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Маріупольського нотаріального округу Донецької області Лушкіна Оксана Володимирівна, Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Ю. Литвиненко