ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Чернівці

справа № 725/2327/20

провадження 22-ц/822/834/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_1 обґрунтовував вимоги тим, що відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в сумі 10000000грн., що підтверджується договором позики від 25.08.2015 року.

У вказаний в договорі позики строк, відповідач, на порушення своїх зобов`язань, позику не повернув. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не реагував та в усній формі відмовився сплатити заборгованість.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10000000грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що дана судова ухвала не відповідає нормам права, оскільки законодавцем не передбачено залишати позовну заяву без розгляду, за умови подання позивачем заяви про розгляд справи у його відсутності.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ухвалою суду від 29 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Справа неодноразово призначалася до підготовчого судового засідання, зокрема, на 12:00год. 18 червня 2020 року, 10:00год. 09 липня 2020 року та на 11:00год. 11 серпня 2020 року.

Судом неодноразово було направлено позивачу ОСОБА_1 судові повістки на адресу, зазначену ним у позові ( АДРЕСА_1 ), а також на адресу його реєстрації, яка вказана у довіреності та відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернівецькій області ( АДРЕСА_2 ).

Крім того, інформація про рух вказаної справи була відображена на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2408.

03 липня 2020 року ОСОБА_1 надіслав до суду поштовим зв`язком заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до частин першої третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, нормами чинного Цивільного процесуального кодексу України на суд покладається обов`язок забезпечити явку осіб у судове засідання.

Відповідно до правил ст. 128 ЦПК України існують дві форми доведення до відома учасників процесу їх права та обов`язку з`явитися в суд для участі в процесі чи в процесуальній дії. Це судові виклики та судові повідомлення.

Судові повідомлення носять інформаційний характер, тобто являє собою повідомлення особам, які беруть участь у справі, про вчинення процесуальних дій, в яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик в суд надсилаються учасникам справи у випадку, коли суд визнає їх явку обов`язковою.

Тобто, судовий виклик - це «пропозиція» з`явитись до суду і вона є обов`язковою, так як адресується тим учасникам процесу, які відповідно до закону зобов`язані з`являтись до суду, тому є і наслідки та відповідальність за неналежне виконання та ухиляння від цього обов`язку.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня

1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже явка в судове засідання всіх учасників процесу є обов`язковою умовою правильного та швидкого розгляду та вирішення справи.

Суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 09 липня 2020 року, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, так як сторони у судові засідання не з`являлися, а сума позовних вимог становить 10 000 000грн., визнав явку позивача ОСОБА_1 в суд обов`язковою для надання особистих пояснень.

Втім, ОСОБА_1 , будучи попередженим про наслідки повторної неявки до суду, у підготовче судове засідання, призначене на 11:00год. 11 серпня 2020 року, не з» явився та про причини своєї неявки не повідомив. Судом надсилались на його адресу судові виклики про дату і час проведення судових засідань та надсилались письмові повідомлення про визнання його явки обов`язковою.

Доводи апеляційної скарги позивача, що залишення позову без розгляду, за наявності заяви про розгляд у його відсутності, не передбачено законодавством, є безпідставними.

В даному випадку, явка ОСОБА_1 була визнана судом обов`язковою. Такі справи розглядаються судом з обов`язковою участю позивача та заінтересованих осіб, адже, без участі, зокрема, позивача, враховуючи категорію справи та ціну позову, суд позбавлений можливості належним чином встановити дійсні обставини справи та, при цьому, захистити права та законні інтереси осіб, які звертаються до суду. Позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Крім того, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Апеляційний суд, з огляду на вищевикладене, погоджується з тим, що суд першої інстанції правомірно застосував норму процесуального права, яка дає підстави залишити без розгляду позов у зв`язку з неявкою особи до суду повторно без поважних причин, враховуючи, що явка позивача була визнана судом обов`язковою.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 серпня 2020 року є законною та обгрунтованою, прийнята з дотриманням норм процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення постанови.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк