Справа № 317/2223/20
Провадження № 2/317/836/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтування позову зазначив наступне.

29.04.2002 між позивачем та Спілкою громадян-співвласників «Нива» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач придбав нежитлову будівлю столярної майстерні та цементного складу за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна склала 6 690 (шість тисяч шістсот дев`яносто) грн. Посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально нам не вдалося за можливе у зв`язку з тим, що право власності Спілкою громадян-співвласників «Нива» на це майно визначене рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв та сертифікатами про право власності на майнові паї, які не визначені як правовстановлюючі документи. Отримати свідоцтво про право власності на зазначене майно також не виявилося за можливе у зв`язку з тим, що спілка співвласників майнових паїв села Широке Запорізького району Запорізької області припинила свою роботу та ліквідована. Лише рішенням Широківської сільської ради Запорізького району, Запорізької області № 43 від 17.05.2006 за позивачем оформлено право власності на будівлі столярної майстерні та цементного складу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . З вищезазначеного часу позивач користується та володіє придбаним нерухомим майном. З 07.02.2005 у позивача в оренді перебувала земельна ділянка площею 0,36 га, яка розташована під будівлями, що підтверджено договором оренди землі та відповідно до якого позивач сплачував орендну плату за землю. На протязі вісімнадцяти років нерухоме майно знаходиться в безперервному користуванні та володінні ОСОБА_1 . Він сплачує необхідні комунальні платежі, а також сплачує податок на земельну ділянку. Він на свій розсуд здійсює управління та володіння нерухомим майном та земельною ділянкою, яка розташована біля нерухомого майна. За період володіння нерухомим майном ним проведені невід`ємні поліпшення та істотні зміни. На теперішній час позивач бажає оформити з відповідачем договір оренди земельної ділянки, але не має можливості тому що, за ним не зареєстровано право власності на будівлі. 01.04.2020 із засобів масової інформації ОСОБА_1 стало відомо про те, що Широківською сільської радою Запорізького району Запорізької області було взято на облік безхазяйне нерухоме майно будівлі нежитлової нерухомості, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , як такі що не зареєстровані на праві власності та яке було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а саме ті будівлі які позивач придбав. Тому ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою в якій повідомив, що дане нерухоме майно належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2002, відповідно до якого він придбав його у спілки об`єднання громадян - співвласників майнових паїв колишнього КСП «Нива» та просив виключити його з реєстру безхазяйного нерухомого майна, але отримав відмову. Зареєструвати право власності на вищезазначене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також не можливо, тому що воно внесено в реєстр як безхазяйне. У зв`язку з вищевказаним позивач був вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі та просила задовольнити.

Крім того відповідачем було надано відзив, відповідно до якого підтверджено, що у квітні 2020 року позивач звернувся до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з заявою про виключення наведеного об`єкту нерухомого майна з переліку безхазяйного майна та виключити з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Йому було відмовлено, оскільки відповідач не є суб`єктом державної реєстрації права власності, таким чином не може виключити майно з обліку безхазяйного. Спору між позивачем та відповідачем з приводу вказаного майна не існує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України у діючій редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності.

У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання».

Ст. 55 Конституції України встановлює право кожного на судовий захист більш детально ця норма регламентована в ст. 16 Цивільного кодексу України «кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Одним із способів захисту цивільного права чинний ЦК України передбачає, визнання права - спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб`єктами цивільного права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між сторонами правовідносин, і відповідно наявності чи відсутності цивільного права і цивільного обов`язку також такий спосіб захисту стосується не тільки наявності спору, але й невизначеності правового стану особи .

Так дійсно, до матеріалів справи додано договір купівлі-продажу від 29.04.2002, згідно якого Спілка громадян-співвласників «Нива» продала ОСОБА_1 нежитлову будівлю столярної майстерні та цементного складу за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна склала 6 690 (шість тисяч шістсот дев`яносто) грн. До договору купівлі-продажу додано Акт прийому-передачі.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 43 від 17.05.2006, було вирішено оформити право власності на будівлі столярної майстерні та цементного складу за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та видати йому свідоцтво про право власності.

Згідно технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 07.09.2019 ФОП ОСОБА_2 , замовником є ОСОБА_1 .

Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 07.02.2005, Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області надала в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку в с. Широке Запорізького району Запорізької області площею 0,36 га терміном на 4,5 р. до 07.07.2009.

Рішенням виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 100 від 04.06.2020, ОСОБА_1 було відмовлено у виключенні майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з переліку безхазяйного та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі п. 4, 9 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд.1, ) про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме на будівлю столярної майстерні літ. А та будівлі цементного складу літ. Б, В, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін