Провадження № 22-ц/812/1448/20 Доповідач апеляційної інстанції-Тищук Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Миколаїв

справа № 489/2931/20-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 30 червня 2020 року суддею Коваленком І.В. в приміщенні цього ж суду зі складанням її повного тексту, у цивільній справі за заявою

ОСОБА_1

(заінтересована особа - Новокрасненська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області,

правонаступником якої є Арбузинська селищна рада)

про встановлення фактів, що мають юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та встановлення факту місця відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця.

Заявниця зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який більше шести місяців до дня смерті проживав з нею по АДРЕСА_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Заповіт батько не складав. Інших спадкоємців першої черги немає. Посилаючись на те, що батько проживав з нею без реєстрації, що унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини, ОСОБА_1 просила встановити факт постійного проживання з нею батька ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 та встановити факт місця відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця за цією ж адресою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено право звернутись до суду в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на помилковість висновку щодо існування спору про право та підстав для визнання спадщини відумерлою.

Арбузинською селищною радою подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, у вирішенні апеляційної скарги покладаються на розсуд суду та просили про ухвалення рішення відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також

недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, через два роки після відкриття спадщини.

Метою її звернення є встановлення у судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На підставі частини 2 статті 1277 ЦК України територіальна громада після сплину одного року з часу відкриття спадщини має право звернутись з позовом про визнання спадщини відумерлою. У разі встановлення вказаних фактів право територіальної громади може бути порушено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо існування спору про право, що унеможливлює розгляд заяви в порядку окремого провадження та є підставою для відмови у відкритті провадження за приписами частини 4 статті 315 ЦПК України.

Водночас, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 202 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 29 вересня 2020 року