Справа № 562/962/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Ковалика Ю.А., секретаря судових засідань Солдатовій О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про повернення стягнутих за виконавчим написом коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», просив ухвалити рішення про повернення йому стягнутих за виконавчим написом №1366 від 20.03.2019 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем коштів в сумі 12 021 грн. 84 коп., а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1366 про стягнення з нього на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів за кредитним договором від 25 квітня 2018 року №Р24.00208.003887892 за період з 03.10.2018 року по 04.02.2019 року на загальну суму 161 906 грн. 72 коп. 06.05.2019 року відповідач подав до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчий напис разом із заявою про відкриття виконавчого провадження для виконання у примусовому порядку, після чого було відкрито виконавче провадження та вчинено виконавчі дії. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року у справі № 562/2162/19 позовні вимоги позивача до АТ «Ідея Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 березня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем. В межах виконавчого провадження з позивача було стягнуто на користь відповідача 12 021 грн. 84 коп. У зв`язку зі скасуванням виконавчого напису нотаріуса виконавче провадження було закрите. 03.03.2020 року відповідачу була надіслана вимога про повернення стягнутих коштів, вказана вимога була залишена без задоволення, у зв`язку з цим позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ «Ідея Банк» просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що стягнення з позивача коштів мало на меті погашення заборгованості за кредитним договором від 25.04.2018 року №Р24.00208.003887892. На сьогодні відсутнє будь яке рішення суду про визнання нечинним чи недійсним вказаного кредитного договору, заборгованість залишається не погашеною. Відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України до вказаних правовідносин. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, вказує що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення таких витрат і вони є неспівмірними зі складністю справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача ОСОБА_2 подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1366, яким нотаріусом запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Р24.00208.003887892 від 25.04.2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» в загальному розмірі 161 906 грн. 72 коп.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14.11.2019 року у справі № 562/2162/19 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 березня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за № 1366 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів за кредитним договором №Р24.00208.003887892 від 25.04.2018 року в загальному розмірі 161 906 грн. 72 коп.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збереження нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї Глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Тому посилання представника відповідача на те, що ст. 1212 ЦК України на дані правовідношення не поширюється є помилковим.

Підставою стягнення коштів з позивача, був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто підстава набуття коштів АТ «Ідея Банк» відпала. Сам факт існування зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, на думку суду, не є підставою примусового стягнення з нього коштів без рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, а тому кошти, стягнуті державним виконавцем в порядку примусового виконання за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню.

Вказане узгоджується із позицією Київського апеляційного суду, яка викладена у його постанові від 02.10.2019 року по справі №380/1728/18.

Виконавче провадження ВП 59038772 постановою старшого державного виконавця Терещук О.С. Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.02.2020 року закінчено.

Згідно довідки Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.02.2020 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП 59038772 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у сумі 161 906 грн. 72 коп., загальна сума примусового виконання складає 12 021 грн. 84 коп.

Тому суд дійшов висновку, що стягнена за виконавчим написом нотаріуса на користь АТ«Ідея Банк» з ОСОБА_1 сума 12 021 грн. 84 коп. підлягає поверненню позивачу.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного .

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правил пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2020 року між ОСОБА_1 , який в подальшому іменується як клієнт та адвокатським бюро "Шендера та партнери" було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до умов даного договору, сторони узгодили, що під правовою допомогою розуміють - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід, складання заяв, адвокатських запитів, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, а клієнт зобов`язується сплатити аванс вказаний в рахунку, а після виконання умов договору гонорар вказаний в рахунку.

Згідно акту здачі-приймання виконаних послуг (робіт) від 24.07.2020 року вказана робота задовольняє умови договору, належним чином та в повному обсязі оформлена, вартість наданих робіт 5000 грн.

Відповідно квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 24.07.2020 року АБ«Шендера та партнери» прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги суму в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Судом перевірені вищевказані документи, оцінено в сукупності складність справи, час витрачений адвокатом, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, досліджені матеріали справи та встановлено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є співмірними. Розмір і склад витрат, докази їх сплати доведено позивачем належними доказами, тому з урахуванням встановленого ст.12 ЦПК України принципу змагальності сторін, мають бути компенсовані позивачу та враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Доводи представника відповідача щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» повернути ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим написом від 20.03.2019, реєстраційний № 1366 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем кошти в сумі 12 021 (дванадцять тисяч двадцять одна) грн. 84 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПУО): 37993783, банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місце знаходження: м. Львів, вул. Валова, 11, .

Суддя: Ю.А. Ковалик