Справа № 161/9051/20
Провадження № 4-с/161/47/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.

секретаря Жаловаги І.П.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_2 на дії в.о. начальника Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд зі скаргою на дії в.о. начальника Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України Копетюка В.О.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України перебуває виконавче провадження №49807510 стосовно примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 1 справі №2-5460/11 про стягнення з неї та її чоловіка ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошових коштів в розмірі 142501,75 грн.

Вказує, що постановою в.о. начальника Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України Копетюка В.О. від 07.05.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням законодавства, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює отримання нею пенсії, яка є її соціальною гарантією.

У зв`язку з чим, просить визнати дії виконавця щодо накладення арешту на рахунок, на який здійснюється перерахування пенсії протиправними та зобов`язати його зняти арешт.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав. Викладених у ній та просив її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи бу повідомлений судом належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення ухваленого до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України здійснюється виконавче провадження №49807510 стосовно примусового виконання виконавчого листа №2-5460/11, виданого 24.04.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості в розмірі 17871,92 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 142501,75 грн. та по 772,51 грн. судових витрат з кожного (а.с. 6).

Крім того, постановою приватного виконавця у вказаному виконавчому провадженні від 07.05.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику (а.с. 6).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частинами 2 та 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як слідує із довідки АТ КБ «Приватбанк» слідує, що ОСОБА_2 дійсно є клієнтом банку і у неї відкритий рахунок, на який зараховується пенсія (а.с. 8).

Таким чином, приватним виконавцем накладено арешт, в тому числі на рахунок, на який зараховується пенсія. Арешт рахунку, на який зараховується пенсія, перешкоджає йому користуватись соціальними виплатами, у зв`язку з чим, останній позбавлений коштів для існування.

За змістом ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, враховуючи, що на рахунок ОСОБА_2 , з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія останньої та зважаючи на граничний розмір відрахувань із соціальних виплат у встановлених законом випадках, то суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 353, 447-451 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії в.о. начальника Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України Копетюка В.Л у виконавчому провадженні № 49807510 в частині накладення арешту на усі грошові кошти, а саме: пенсію (виплати Пенсійного фонду).

Зобов`язати в.о. начальника Луцького районного відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління МЮ України ОСОБА_4 зняти арешт з грошових коштів, які надходять як пенсія на картковий рахунок № НОМЕР_1 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», відкритий на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 28 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк