№ провадження 2/646/2066/2020
Справа № 646/5692/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову зазначає, що він є батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті сина він із заявою звернулась до приватного нотаріуса, де було відкрито спадкову справу. У нотаріальній конторі повідомили, що не можуть видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки існують обтяження, щодо квартири. Обтяження на зазначену квартиру накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 29509271 від 27.10.2011 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ, на підставі якого на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено арешт. На його звернення до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова, 29.07.2020 року було надано відповідь, в якій повідомлено, що виконавче провадження № 29509271 завершено у 2012 році на підставі норми Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла до 05.10.2016), яка не передбачала скасування заходів примусового виконання рішення та на даний час виконавче провадження № 29509271 знищене. У зв`язку з цим провести перевірку відповідності постанови про відкриття провадження № 29509271 не вбачається можливим. Для захисту свого порушеного права на спадкування майна, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви та додані документи, приходить до наступного:

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті, визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст.16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або за рішенням суду.

Як роз`яснено в п.п.1-2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На час звернення до суду із позовом, згідно зі змістом позовної заяви, ОСОБА_1 достовірно не відомі підстави накладення арешту державним виконавцем ВДВС Червонозаводського району м. Харкова на нерухоме майно. Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджують лише факт накладення арешту на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 29509271 від 27.10.2011 державного виконавця.

Відповідно ч. 1 ст. 287 КАС України, у виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки підставою позову ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу виконавчої служби є неправомірні, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, при цьому спір про право з метою захисту право власності або іншого речового права відсутній, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Відповідний висновок викладено у постанові Постанови Великої Палати від 22.01.2020 у справі № 340/25/19.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заявлено позов про зняття арешту, який мотивовано тим, що він не є боржником у будь-якому відкритому виконавчому провадженні, наявність обтяжень перешкоджає йому зареєструвати право власності в порядку спадкування за законом.

Враховуючи, що арешт майна проводився державним виконавцем, а позивач не є учасником виконавчого провадження, вимоги щодо зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки заявник фактично оскаржує дії та рішення державного виконавця.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, оскільки з вищевикладеного вбачається, що зазначена позовна не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна, слід відмовити.

При вищевикладених обставинах та керуючись п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова про зняття арешту з майна - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання до Червонозаводського районного суду м. Харкова апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Білінська О.В.