МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 483/2211/19
Провадження № 22-ц/812/1236/20
У Х В А Л А
09 вересня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Куцарова В.І. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому посилалося на те, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 07.11.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 19.11.2019 року утворилася заборгованість в сумі 33037,52 грн., яка складається з наступного : 8773,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1038,50 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 21176,47 грн. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штраф (фіксована частина), 1549,41 грн. штраф ( процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.11.2014 року у розмірі 33037,52 грн., а також судові витрати.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2010 року відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на незаконність рішення суду, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що згідно виписки 26.01.2017 року банком здійснено відміну нарахованих відповідачу відсотків в розмірі 248 грн., як військовослужбовцю, 01.02.2017 року в розмірі 0,82 грн., 07.02.17 року в розмірі 248 грн., 30.03.2017 року 1357,14 грн. , штрафу в розмірі 200 грн., 10.10.2017 року, відсотків в розмірі 1973,71 грн. Також, звертає увагу, що відповідач не звертався до банку та не повідомляв, що має пільги за період служби в інший період щодо нарахувань за користування кредитом та відповідальності за його несвоєчасне повернення.

Однак під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 з 29 січня 2015р. по 21квітня 2016р. проходив службу у Збройних Силах України за мобілізацією, а з 11 листопада 1016р. по теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується службовими відмітками у військовому квитку на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно листа Національного Банку України від 02.09.2014 р. №18-112/48620 НБУ надіслав банкам для використання в роботі лист Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142 (див. окремо в базі) з роз`ясненнями щодо переліку документів, які підтверджують призов під час мобілізації та проходження військової служби, що надаються позичальниками банкам з метою звільнення від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом.

Як убачається з листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142 документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Згідно ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути всі складові заборгованості за кредитним договором, включаючи заборгованість за процентами, пенею та штрафи. При цьому заборгованість за тілом кредиту вирахувана з урахуванням процентів та інших платежів.

Відповідач під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції повідомив суд про те, що він під час розгляду справи в суді першої інстанції звертався до позивача з метою перевірки наявності у нього заборгованості за кредитним договором та надавав працівникам банку військовий квиток та довідку в/ч НОМЕР_1 , які містять дані про періоди проходження ним військової служби.

Проте наданий банком суду розрахунок не містить даних про перерахунок заборгованості з урахуванням усіх періодів проходження відповідачем військової служби, відображених в військовому квитку, з урахуванням пільг, передбачених ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскаржуючи рішення суду, позивач не надав до апеляційної скарги докази того, що при визначенні заборгованості враховані пільги позивача щодо сплати процентів та штрафних санкцій за увесь період згідно службових відміток в його військовому квитку та не надав розрахунку заборгованості з урахуванням отриманих та сплачених ОСОБА_1 сум на погашення заборгованості, а також того, що ОСОБА_1 з 29 січня 2015р. по 21квітня 2016р. проходив службу у Збройних Силах України за мобілізацією, а з 11 листопада 1016р. по теперішній час проходить військову службу за контрактом та з урахуванням пільг, передбачених ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пославшись на те, що були враховані пільги за 2017р., а про те, що відповідач має пільги за період служби в інший період щодо нарахувань за користування кредитом та відповідальності за його несвоєчасне повернення, останній банк не повідомляв.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частин 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції згідно ст.367 ЦПК України досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зміст апеляційної скарги, яка частково підтверджує прояснення відповідача в суді апеляційної інстанції про те, що він звертався до банку з метою з`ясування остаточної суми заборгованості під час розгляду справи в суді першої інстанції та надавав докази наявності у нього пільг, та не надання банком суду розрахунку заборгованості з урахуванням пільг відповідача, а також не надання такого розрахунку до апеляційної скарги викликає сумніви у добросовісному здійсненні АК КБ «ПриватБанк» його процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо надання доказів.

Крім того, відповідач заявив клопотання про витребування у банку розрахунку заборгованості з урахуванням наданих йому ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільг щодо сплати процентів та штрафних санкцій.

За такого, враховуючи, що зазначені докази мають суттєве значення для повного та всебічного з`ясування обставин спору, іншим шляхом не можливо отримати зазначені відомості, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування АК КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.11.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з урахуванням отриманих та сплачених ОСОБА_1 сум на погашення заборгованості, а також того, що ОСОБА_1 з 29 січня 2015р. по 21квітня 2016р. проходив службу у Збройних Силах України за мобілізацією, а з 11 листопада 1016р. по теперішній час проходить військову службу за контрактом та з урахуванням пільг, передбачених ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У зв`язку з задоволенням зазначеного клопотання у справі оголошена перерва до 25 вересня 2020р.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційне провадження у справі було відкрито 08 липня 2020 р.

Оголошення перерви у зв`язку із задоволенням клопотання про витребування доказів призводить до порушення строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Відповідач просить продовжити строк розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 118, 260, 367, 371 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.11.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з урахуванням отриманих та сплачених ОСОБА_1 сум на погашення заборгованості, а також того, що ОСОБА_1 з 29 січня 2015р. по 21квітня 2016р. проходив службу у Збройних Силах України за мобілізацією, а з 11 листопада 1016р. по теперішній час проходить військову службу за контрактом та з урахуванням пільг, передбачених ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме того військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Роз`яснити Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» положення ч.10 ст. 84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Строк виконання зобов`язання до 23 вересня 2020р.

Продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Головуючий

Судді