Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 Справа №599/1342/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря Стус К.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження ОСОБА_1 мати позивача зазначена як « ОСОБА_3 », а у її свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 », що викликає сумнів щодо їх родинних відносин та позбавляє його можливості реалізувати свої спадкові права. Іншим спадкоємцем, який не прийняв спадщину є чоловік померлої ОСОБА_2 . Крім того, позивач вказує на те, що не мав можливості у встановлений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, оскільки, на той час органи нотаріату не здійснювали прийом громадян. З врахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. Крім того, вказує, що не бажає приймати спадщину після померлої дружини ОСОБА_3 та підтвердив, що позивач є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мшанець Зборівського району Тернопільської області, про що Виконавчим комітетом Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 14.05.2020 р., ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 10 листопада 1973 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , яке видане 10 листопада 1973 року Мшанецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області.

Встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належали квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2009 року та зареєстровано в реєстрі за № 2340.

На підставі рішення Тернопільської міської ради від 23 грудня 2010 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 .

Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні прізвища матері ОСОБА_1 « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_3 » у свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються даної особи.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому, з метою недопущення порушення спадкових прав позивача, реалізація яких залежить від доведеності факту родинних відносин між позивачем та його матір`ю, суд приходить до переконання про необхідність встановлення факту судом.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 в цій частині підлягає до задоволення шляхом встановлення юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_3 та має право на спадкування, однак на момент смерті не проживав разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не звертався та пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що Перша Тернопільська державна нотаріальна контора не здійснювала прийом громадян.

Враховуючи визнання позову відповідачем та те, що існування зазначених обставини, зокрема введення карантину, не дало позивачу об`єктивної можливості для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та позивачем пропущено незначний строк, суд вважає, що причини пропуску даного строку слід визнати поважними, тому позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 228, 232 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк для прийняття спадщини слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: м. Мшанець, Зборівський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддяК. М. Грицай