Справа №345/2425/20
Провадження № 2/345/901/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про право власності від 18.04.1996 року позивачці та її померлому синові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 в рівних долях. З метою прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу, за місцем відкриття спадщини.

Приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не визначена частка померлого у спільній сумісній власності на дану квартиру.

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його присутності, щодо вирішення даного позову покладається на розсуд суду.

Відповідач подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_2 - (а.с.8).

Згідно дубліката свідоцтва про право власності від 18.04.1996 року позивачці та її померлому синові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 в рівних долях - (а.с.4).

Приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не визначена частка померлого у спільній сумісній власності на дану квартиру - (а.с.12).

Нормами ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що доводи позивача належним чином обґрунтовані доказами, які досліджені судом, ніким не оспорюються та не заперечуються, а також визнаються самими відповідачами по справі, а тому сумніви щодо достовірності цих обставин відсутні.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно частини 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 357, 368, 370, 372, 1216, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 82,141, 200, 247, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті сина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: