ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1726/16-ц Номер провадження 22-з/814/205/20 Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

09 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Агроекологія" про стягнення судових витрат

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агроекологія", третя особа Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до Приватного підприємства "Агроекологія", третя особа Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі про визнання правочину недійсним та закрито провадження у вказаній справі.

17 серпня 2020 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява представника ПП "Агроекологія" Мельникова Д.О. про стягнення з позивача витрат, внаслідок відмови від позову.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 142 ЦПК України передбачає порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відповідно до положень частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до частини п?ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно частини дев?ятої статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому процесуальним законом не визначено поняття необгрунтованих дій сторони.

Як вбачається з розяснень в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Суд зазначає, що прийняття судом відмови позивача від позову та закриття провадження по справі це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Під час розгляду справи судом не встановлено з боку позивача зловживання процесуальними правами, також не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, відповідачем в свою чергу не зазначено в чому виразились необґрунтовані дії позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважав, що його права та інтереси порушено.

Отже, саме по собі подання заяви позивачем про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є субєктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Дана правовова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки це ні чим не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви Приватного підприємства "Агроекологія" про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 142, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Приватного підприємства "Агроекологія" про стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Чумак