Провадження № 2/127/2002/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участі представника позивача Петрук Л.І.,
представника відповідача Палагнюка Р.А.,
В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.
Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про направлення вище вказаної справи до Господарського суду Вінницької області, у зв`язку з тим, що звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства є невірним способом захисту порушених прав. Між сторонами виникли спірні правовідносини, які носять характер господарських, оскільки останні склались між двома юридичними особами з приводу закупівлі товарів для державних потреб в результаті конкурсних торгів.
Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала, щодо задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Так, відповідно до роз`яснень, викладених у абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Статтею 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, ще виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін н продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно д законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічне правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.
Окрім того, відповідно до п.п.3.2 п.3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарські діяльності, а також спори, пов`язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарські договорів між суб`єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об`єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлі товарів (робіт, послуг) для державних потреб.
Так, дійсно, між сторонами виникли спірні правовідносини, які носять характер господарські оскільки останні склались між двома юридичними особами з приводу закупівлі товарів для держави: потреб в результаті конкурсних торгів.
Тому, звернення позивача до суду, шляхом подання вищезазначеного позову в порядку цивільного судочинства, є невірним способом захисту порушених прав.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Керуючись ст.ст. 31, 260 ЦПК України, суд,
Задовольнити клопотання представника відповідача.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: