Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2020 Справа №607/24682/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря Стус К І.,

учасників справи: представника позивача, третіх осіб Панченка А.В.,

представника відповідача Степушенка П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП в розмірі 29137,09 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору, проведення експертиз та правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на наступні обставини. 19 грудня 2018 року близько 15 год. 18 хв. на вул. Карпенка біля будинку № 38 в м. Тернопіль сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Водій автомобіля "ВАЗ 11193" ОСОБА_4 при об`їзді перешкоди не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, виїхала на смугу зустрічного руху якою в той час рухався автомобіль "Ford Fusion", яким керував ОСОБА_3 . Не впоравшись з керуванням ОСОБА_4 допустила зіткнення автомобіля "ВАЗ 11193" з автомобілем "Ford Fusion". В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди автомобілю Позивача "Ford Fusion", автомобіль отримав пошкодження передньої частини автомобіля. Автомобіль "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , був переданий у володіння та користування ОСОБА_1 від власника автомобіля ОСОБА_2 . Цивільна відповідальність обох водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

21 грудня 2018 року позивач звернулась до ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", в якій була застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак відповідач не узгодив з позивачем розмір страхового відшкодування, письмово не повідомив про прийняте ним рішення та 15.02.2019 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 7391,42 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену ДТП шкоду. На думку позивача отримана сума страхового відшкодування є значно меншою від завданої шкоди і суми витраченої на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля.

Також, вказала, що інженерно-технічне дослідження проведене спеціалістом АК "Укравтоекспертиза" Владимировим Ю.В. було проведено з порушеннями вимог Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5). ). Згідно висновку експерта № 297/19 від 27.06.2019 року встановлено, що саме дії водія автомобіля «ВАЗ-11193» ОСОБА_4 порушили вимоги ПДР і перебувають в причинному зв`язку з ДТП та його наслідками (пошкодженнями, завданими транспортним засобам учасникам ДТП). Також, згідно висновку експерта № 389/19 від 16.09.2019 року вартість відновлювального ремонту КТЗ "Ford Fusion" р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулась 19.12.2018 року становить 93582,02 грн., а вартість матеріального збитку КТЗ "Ford Fusion" р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження підчас ДТП, яка відбулась 19.12.2018 року становить 37028,51 грн.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач своїм рішенням протиправно зменшив суму страхового відшкодування, яке належить до виплати за завдану матеріальну шкоду майну, яким на належних правових підставах володіє позивач. Розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 29137,09 грн. (37028,51 грн. матеріального збитку - 500,00 грн. франшиза - 7391,42 грн. виплаченого страхового відшкодування). З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача 29 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги та письмові пояснення підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Також, у своїх письмових поясненнях представник позивача вказує на те, що наданий відповідачем на замовлення ТОВ АК "Укравтоекспертиза актуалізований звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 95/01-19 від 21.01.2020 року, суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 не відповідає вимогам до висновку експерта. Також, вказав, що в даному звіті без належних підстав оцінювач не врахував вартості пошкоджених в результаті ДТП запчастин К ГЗ Ford Fusion д.р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного запиту оцінювач повністю не врахував вартість переднього бамперу та передньої лівої фари. Також оцінювачем не взято до уваги вартості наступних запчастин: кріплення переднього бампера та панелі гратки радіатора. Загальна вартість запчастин, яка не була враховане оцінювачем (без врахування їх зносу) становить 60074,32 грн., що в свою чергу призвело до суттєвого заниження розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Вказані запчастини були виключені з оцінки розміру збитків без належних для цього підстав. Передній бампер чи передня ліва фара не були повністю пошкоджені до ДТП як вважає Відповідач. Про характер пошкоджень даних запчастин вказано в Акті технічного огляду колісного транспортного засобу складеного представником TOB АК "Укравтоекспертиза" від 21.12.2018 року. В даному акті зазначені пошкодження, які не стосуються події: передній бампер (розрив в нижній частині), передній лівий лонжерон, передня ліва фара (сліди пайки ремонту верхнього кріплення).

Також вказав, що висновок експертного автотехнічного дослідження № 001ЕД від 22.01.2020 року зроблений судовим експертом ОСОБА_7 складений з грубим порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5). Експерт ОСОБА_7 не проводив особисто автотехнічного дослідження обставин ДТП за участю автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яке мало місце 19.12.2018 року близько 15 год. 18 хв. на вул. Карпенка біля будинку № 38 в м. Тернопіль. Даний висновок являє собою дослівний переклад з російської мови на українську Висновку інженерно-технічного дослідження № 1550-18-ТТ від 23.01.2019 року, складеного спеціалістом АК "Укравтоекспертиза" Владимировим Ю.В. В обох цих висновках опис обставин ДТП та висновки спеціалістів не відповідають реальним обставинам ДТП. Згідно даних вказаних в висновках ДТП сталось в темну пору доби, хоча насправді ДТП сталось в світлу пору доби, про що було зазначено в позовній заяві. Спеціалістами ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" без належних на те підстав, самовільно було змінено схему ДТП. Крім того, у висновках складених Спеціалістами ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" не вказано, які методики проведення судових експертиз були використані під час дослідження, що є порушенням п. 4.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»Степушенко П.М. в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Також, пояснив, що під час проведення розслідування обставин настання даної дорожньо-транспортної пригоди, страховиком було встановлено обопільну вину обох учасників ДТП. Провівши детальний аналіз Висновку експерта № 297/19 від 27.06.2019 року, ПрАТ «УТСК» було встановлено, що експерт не зміг визначити ступінь вини водія ОСОБА_3 , оскільки для проведення дослідження експерту були наданні вихідні дані в не повному об`ємі, та які суперечать дійсним обставинам справи. За таких обставин, страховиком було повторно замовлено, у судового експерта Катарова Ю.О., проведення експертного автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди - Висновок № 001ЕД експертного автотехнічного дослідження від 22 січня 2020 року. Відповідно до отриманих результатів даного експертного висновку, вчергове підтверджено обопільну вину обох водіїв.

Щодо заявленого розміру страхового відшкодування, відповідач вказує на те, що експертом під час визначення вартості завданого матеріального збитку не було враховано пошкодження транспортного засобу, які не відносяться до даної ДТП, а тому визначити розмір страхового відшкодування за таких обставин не можливо. Вказав, що сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу, має бути визначена з урахуванням обопільної вини обох учасників події та пошкоджень, які вказані у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду та акті технічного огляду колісного транспортного засобу, вирахуванням частини вже сплаченого страхового відшкодування та вирахуванням франшизи, і повинна становити 6777,03 грн.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Панченко А.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явилась, хоча про дату, час та місце була повідомлена належним чином.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши та об`єктивно оцінивши докази у справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року близько 15 год. 18 хв. на вул. Карпенка біля будинку № 38 в м. Тернопіль сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

За наслідками ДТП її учасники склали Повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка (євро протокол) без звернення в органи Національної Поліції, учасники ДТП погодились, що вина за скоєне ДТП повністю покладається на водія автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , про що і зазначили в Повідомленні про ДТП.

Як вбачається зі змісту повідомлення, видимі пошкодження транспортного засобу "ВАЗ 11193" бампер, капот; транспортного засобу "Ford Fusion"- бампер, решітка, ліва фара, крило ліве, складено схему ДТП.

ОСОБА_3 направлено повідомлення потерпілого до відповідача, згідно якого вказано, що ОСОБА_3 рухався транспортним засобом "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 по прибудинковій території, повертав ліворуч, в цей час на його смузі руху навпроти нього рухався транспортний засіб "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_3 , водій якого не з могла вчасно загальмувати та допустила зіткнення з його автомобілем.

Згідно пояснень ОСОБА_4 , вона рухалась автомобілем "ВАЗ 11193" по прибудинкові території, виїхала на ділянку руху в напрямку зустрічного руху, об`єжджаючи перешкоду на своїй смузі. Робила маневр повороту праворуч, в цей час водій автомобіля "Ford Fusion" повернув ліворуч, рухаючись в своїй смузі, через слизьке дорожнє покриття вона не встигла загальмувати і автомобіль занесло, і вона допустила зіткнення з автомобілем. На місці події складено європротокол.

В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб "Ford Fusion" належить ОСОБА_2 .

Автомобіль "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , був переданий у володіння та користування ОСОБА_1 від власника автомобіля ОСОБА_2 , що підтверджується довіреністю від 27.08.2018 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 518.

Асистуючою компанією «Укравтоекспертиза» за участю водіїв 21.12.2018 року було складено акт технічного огляду колісного транспортного засобу "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 . Згідно даного акту було виявлено технічні пошкодження: передній бампер (розрив в верхній лівій частині, пошк. ЛФП; передня ліва фара (тріщина скла), розрив кріплень, розрив решітки радіатора, тріщина верхньої частини передньої панелі, розрив нижнього лівого кріплення радіатора охолодження. Також, вказані пошкодження, які не стосуються даної події: розрив переднього бампера в нижній частині, передній лівий лонжерон, передня ліва фара, сліди пайки ремонту верхнього кріплення.

Зі звіту № 95/01-19 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 27.01.2019 року, вбачається, що вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Ford Fusion» 2.4 АТ Ambiente, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 15782 грн. 84 коп. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Також, згідно актуалізованого звіту № 95/01-19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Fusion» 2.4 АТ Ambiente, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 29336 грн. 89 коп. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Відповідно до висновку інженерно-транспортного дослідження № 1550-18-ТТ від 23 січня 2019 року та висновку експертного авто технічного дослідження № 001ЕД складеного 22 січня 2020 року, у розглянутій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки руху, водієві автомобіля FordFusion реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком виконання повороту, слід було переконатися в його безпеці відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки руху, водієві автомобіля ВАЗ 11193 реєстраційний номер НОМЕР_5 , перед початком виконання об`їзду перешкоди, слід було переконатися в його безпеці відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Оскільки водій автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню, але не скористався нею, необхідно зробити висновок, що з технічної точки зору, його дії, що не відповідають технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів. Оскільки водій автомобіля ВАЗ 11193 реєстраційний номер НОМЕР_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню, але не скористався нею, необхідно зробити висновок, що з технічної точки зору, його дії, що не відповідають технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

Згідно висновку експерта по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди, виконаних згідно договору з адвокатом Панченко Андрієм Вікторовичем № 297/19 від 27 червня 2019 року, водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_3 , маючи намір виконати поворот ліворуч на прилягаючу дорогу, відповідно до вимог п.10.1 ПДР перед початком зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а з моменту, коли був об`єктивно спроможний виявити автомобіль «ВАЗ 11193», який рухався по смузі його руху у зустрічному напрямку, згідно вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля «ВАЗ 11193» ОСОБА_8 наближаючись до перехрестя, на якому мала намір виконати поворот праворуч, та виявивши перешкоду для руху, повинна була керуватись вимогами п.п.12.3, 10.1, 10.5 ПДР, відповідно до яких вона повинна була або вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або застосувати безпечний для інших учасників руху об`їзд перешкоди, при цьому перед початком маневру об`їзду перешкоди вона повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а після завершення маневру об`їзду рухатися ближче до правого краю проїзної частини. При відсутності даних, які б визначали положення автомобіля «Ford Fusion» відносно місця зіткнення в момент, коли водій ОСОБА_3 мав об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ 11193» на смузі свого руху, встановити відповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР та їх причинний зв`язок з фактом ДТП не надається можливим. Дії водія автомобіля «ВАЗ 11193» ОСОБА_4 , яка при об`їзді перешкоди не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і виїхавши на смугу зустрічного руху створила небезпеку для руху водію автомобіля автомобіль «Ford Fusion», не відповідали вимогам п.п. п.п. 12.3, 10.1, 10.5 ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Згідно висновку експерта Мазура М.С. від 16 вересня 2019 року № 389/19, вартість відновлюваного ремонту КТЗ FORD Fusion 2.5 SE 6АТ р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_6 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулася 19.12.2018 року, згідно АКТ огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, за підписом ОСОБА_9 , станом на момент ДТП, мінімально можливо становила: Свр = 93582 грн. 02 грн.

Вартість матеріального збитку КТЗ FORD Fusion 2.5 SE 6АТ р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_6 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулася 19.12.2018 року, згідно АКТ огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, за підписом ОСОБА_9 , станом на момент ДТП, можливо становила: У = 37028 грн. 51 грн., що підтверджується висновком експерта № 389/19 від 16 вересня 2019 року.

У судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2019 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 7391,42 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену ДТП шкоду.

Позивач обгрунтовючи позов, вказує, що сторони не досягли згоди про розмір відшкодування, завданого внаслідок ДТП.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Із змісту ст. 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» слідує, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст.9, 22, 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. 36.2, 36.3 ст. 36 даного закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (надалі - Методики), основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід.

Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки.

Найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

У разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТЗ допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів.

Згідно п 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Із п. 8.2. Методики слідує, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Для визначення вартості матеріального збитку порівнюється сума вартості відновлювального ремонту КТЗ з його ринковою вартістю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників.

Відповідно п. 7.1. та п. 7.2. Методики оцінка КТЗ здійснюється із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості.

Основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість».

Таким чином, враховуючи, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, для розрахунку таких витрат необхідно точно вказати, які саме КТЗ було пошкоджено або розукомплектовано.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

З огляду на те, що під час визначення вартості матеріального збитку у висновку експерта № 389/19 від 16 вересня 2019 року, який наданий позивачем по справі, згідно додатку № 1- протокол (АКТ) огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року та №2 калькуляція на 3-х аркушах, було враховано пошкодження транспортного засобу, які не відносяться до даної ДТП, та до калькуляції внесено вартість робіт по заміні (демонтажу) бампера та вартість запасних частин бампера в сумі 27205,53 грн., останній також не може бути належним доказом по справі.

Проте, позивачем не було спростовано актуалізований звіт № 95/01-19 від 21.01.2020 року, наданий представником відповідача, згідно якого вартість заподіяних збитків дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 29336 грн. 89 коп. Як вбачається із його змісту, даний звіт складений без урахування заміни та часткового фарбування переднього бампера та заміни передньої лівої блок фари, оскільки вони мають пошкодження, які не відносяться до ДТП (згідно акту огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, та потребували заміни та фарбування.

Суд відкидає доводи позивача про те, що актуалізований звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 95/01-19 від 21.01.2020 року, суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 не є належним доказом, оскільки відповідає вимогам до висновку експерта, передбаченим ст. 102 ЦПК України як необґрунтовані, оскільки даний звіт не є висновком експерта, не був складений згідно ухвали суду, тому суд не може оцінювати даний висновок на відповідність вищезазначеним вимогам закону, а оцінює як письмовий доказ з точки зору його належності та допустимості.

Не заслуговують на увагу доводи позивача щодо невідповідності даного звіту «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки у даному звіті вказано про проведення даного світу відповідно до даної «Методики…» із врахуванням стану транспортного засобу відповідно до акту огляду від 21.12.2018 року.

Крім того, позивачем не надано суду доказів про те, що автомобіль відремонтовано і на його відновлення витрачено більше коштів, ніж відшкодовано відповідачем по справі.

Також суд враховує ту обставину, що експерт під час виконання Висновку № 297/19 від 27.06.2019 року не встановив відповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР та їх причинний зв`язок з фактом ДТП, тому вважає, що даний висновок не може бути належним доказом по справі, оскільки не підтверджує доводи позивача про відсутність вини водія ОСОБА_3 вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння матеріальної шкоди.

У свою ж чергу, позивачем не було спростовано Висновок №001 ЄД судового експерта Картавова Ю.О. від 22.01.2020 року, який наданий представником відповідача, відповідно до якого цьому водій автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем відповідача та дії водія, не відповідають технічним вимогам п. 10.1 ПДР України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

Поряд з цим, доводи позивача про невідповідність висновку експертного автотехнічного дослідження № 001ЕД від 22.01.2020 року вимогам Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) та його схожість за змістом із висновком інженерно-технічного дослідження №1550-18-ТТ від 23.01.2019 року суд не бере до уваги, оскільки позивачем не доведено, що зазначені обставини будь-яким чином вплинули на правильність висновків, викладених у даному дослідженні.

Таким чином, в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що сума страхового відшкодування позивачу була виплачена відповідачем із врахуванням наявності вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в заподіяні шкоди внаслідок ДТП із рівним ступенем їх вини, внаслідок чого частка їх відповідальності становить по 1/2 вартості заподіяної шкоди, оскільки позивачем в судовому засіданні не було доведено протилежного.

Із наведеного випливає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу, має бути визначена з врахуванням вини обох учасників події, вирахуванням частини вже сплаченого страхового відшкодування та вирахуванням франшизи та становить 6777 грн. 03 коп., виходячи з наступних розрахунків: 29336,89 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту зношення) /2 7391,42 грн. (частина вже сплаченого страхового відшкодування) 500 грн. (франшиза).

Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивач не клопотала про призначення судових експертиз для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку, наслідки непризначення відповідної експертизи та положення щодо належності та допустимості доказів сторонам роз`яснені та зрозумілі, тому розгляд справи здійснювався за наявними у ній доказами.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяні збитки в розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 30 коп., відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

При вирішенні позовних вимог стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката на користь позивача із в сумі 6400 грн. 00 коп. + 2250 грн. 00 коп. за участь в судових засіданнях суд враховує клопотання сторони відповідача про таке зменшення відповідно до вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України. А також, суд приймає до уваги пропорційність таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову (із заявленої суми матеріальної шкоди 29137 грн. 09 коп. задоволено суму 6777 грн. 30 коп.); значення справи для сторін; поведінку сторін під час розгляду справи, що призвели до затягування розгляду справи; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи; співмірність витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом Панченко А.В. на надання консультацій з правових питань 2 год., ознайомлення із матеріалами справи 2 год., , ознайомлення з правовими нормами, чинним законодавством та судовою практикою, що регулює спірні відносини, формування правової позиції 3 год., підготовка процесуальних документів по справі - 9 год., представництво у судових засіданнях. Тому вважає, що такі витрати підлягають стягненню в сумі 2000 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем не доведено понесення витрат на друк та копіювання документів та доказів в сумі 148 грн., на оплату за висновок АТП№297/19 в сумі 3000 грн., на оплату за експертне дослідження в сумі 3000 грн., тому вимоги про стягнення вказаних сум не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 395, 396, 398, 979, 980, 985, 990, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 9, 22, 29, 31, 35, 36, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяні збитки в розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 30 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня дня складення повного судового рішення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 77 м. Київ, .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення суду складений та підписаний суддею 19 серпня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай