ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/5434/14-ц Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Номер провадження: 88-ц/819/8/20 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 й ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року, постановленої за наслідками апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділ частки в натурі,

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2017 року Апеляційний суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі № 654/5434/14-ц постанову, якою постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково;

рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2015 року скасувати, ухвалити нове;

позов ОСОБА_3 задовольнити;

виділити ОСОБА_3 у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 згідно третього варіанту виділу 1/2 частки квартири, зазначеного у висновку додаткової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №127-90/91 від 18.07.2017 року, а саме: в квартирі АДРЕСА_2 приміщення ІІІ сіни площею 22,6 кв.м., приміщення II сіни площею 3,9 кв.м., приміщення I сіни площею 1,8 кв.м., загальною площею 41,8 кв.м. ОСОБА_3 необхідно виконати наступні будівельні роботи по ізоляції частини квартири: демонтувати дверний блок та закласти дверний отвір з приміщення 1-7 до коридору 1-1, обладнати дверний отвір з приміщення I в приміщення 1-7 та закласти дверний отвір з приміщення 1-1 до сіней І;

стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію за перевищення частки на 1/100 в сумі 8211 грн., тобто з кожного по 4105,50 грн;

виділити ОСОБА_3 у власність 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 згідно першого варіанту виділу земельної ділянки, зазначеного у висновку додаткової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1238/1268 від 26 лютого 2016 року, площею 272,5 кв.м. з площею земельної ділянки загального користування - 28,0 кв.м. з описом розділової межі (земельна ділянка загального користування): по фасаду з відступом від правої бокової межі 3,68 м; поворот ліворуч 7,80 м в глиб земельної ділянки (відстань від правої бокової межі 3,19 м); поворот праворуч 3,60 м; поворот праворуч 7,80 м до фасадної межі (відстань до лівої бокової межі 6,40 м). З розподільчою межею, по правій боковій межі з відступом від фасадної межи 7,80 м; поворот праворуч 6,79 (3,19+3,60)м; поворот ліворуч 5,0 м; поворот праворуч 16,02 м; поворот ліворуч 2,40 м; поворот праворуч 3,25 м; поворот ліворуч 7,73 м до тильної межи земельної ділянки (відстань від лівої бокової межі 8,76 м);

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 ;

стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 531 (п`ятсот тридцять одній) гривні 57 копійок з кожного в рахунок відшкодування судового збору;

стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 4756 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень 49 копійок з кожного в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

11 вересня 2020 року ОСОБА_1 й ОСОБА_2 , пославшись на ст.ст.423-429 ЦПК України, подали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року у справі № 654/5434/14-ц.

Заявники у своїй заяві вказали наступне

Хоча рішення суду апеляційної інстанції і вступило в законну силу з моменту його проголошення, сторони його не виконували, оскільки справа перебувала на розгляді у Верховному Суді. Розуміючи, що для переоформлення поділу квартири та земельної ділянки у натурі необхідно буде розробляти новий технічний паспорт на їх частину квартири, а також технічну документацію щодо поділу земельної ділянки, їм був необхідний час для оплати відповідних коштів.

18.08.2020 року вони звернулися до Південної регіональної філії ДП "УкрДАГП" із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою для поділу земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:001:0078 відповідно до постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року по справі №654/5434/14-ц. До заяви, крім іншого, було додано копію вказаного судового рішення суду апеляційної інстанції, копії висновків експертів, які враховано судом при визначенні варіанту виділу часток нерухомого майна із спільної власності.

За результатом розгляду їхньої заяви їм надано лист від 21.08.2020р вих. №1/509 про неможливість виконати замовлені роботи, наданий Південною регіональною філією ДП "УкрДАГП".

Суть листа полягає в тому, що рішення суду виконати неможливо.

Так, виявлено розбіжності у варіантах виділу частин домоволодіння (квартири), зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.07.2017 року та варіантах виділу 1/2 частини земельної ділянки, зазначених у висновку додаткової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 26.02.2016 року. При вивченні першого варіанту виділу земельної ділянки, зазначеного у висновку додаткової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 26.02.2016 року, та співставлення запропонованої схеми виділу із планами будинку та земельної ділянки, наявними у матеріалах експертиз, встановлено, що земельна ділянка загального користування площею 28,0кв.м за своєю конфігурацією та фактичним місцем розташуванням накладається на частину квартири, виділеної у власність ОСОБА_3 і щодо якої судом не встановлювався будь-який режим спільного користування.

Виходячи з цього, конфігурація земельної ділянки загального користування не співпадає із конфігурацією частини житлового будинку, виділену у особисту приватну власність ОСОБА_3 , що робить неможливою подальшу розробку замовної ними технічної документації.

Крім того, згідно затвердженого судом варіанту поділу земельної ділянки. земельна ділянка загального користування прилягає лише до частини квартири, яка виділена у власність ОСОБА_3 . Тобто. ця земельна ділянка не може бути використана саме як земельна ділянка загального користування з метою проходу до їхньої частини квартири.

Таким чином, враховуючи наведене, заявники зазначили, що розраховували на те, що незалежно від того, який варіант поділу земельної ділянки буде взято за основу судом, їх право проходу до своєї частини квартири буде гарантовано. Проте вони здивувались і розчарувались, коли дізналися, що реалізувати рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року є технічно неможливим через помилку, яку допустив експерт під час пропозиції варіантів поділу земельної ділянки та земельної ділянки загального користування, яка мала б забезпечити їм право проходу з АДРЕСА_3 до їхньої частини квартири, оскільки запропонована ділянка загального користування зачіпає частину квартири ОСОБА_3 та не забезпечує їм прохід до входу в їхню частину квартири.

Отже рішення суду апеляційної інстанції не вирішило спір, ставить їх у стан юридичної невизначеності, оскільки вони не можуть оформити технічну документацію. Якби сторони були обізнані про це (помилку у експертному висновку) це стало б підставою для призначення додаткової експертизи. Але про цю помилку вони не знали й не могли знати.

Про неї (помилку експерта) вони дізналися лише 21.08.2020 року із отриманої відповіді землевпорядної організації про неможливість розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

З підстав наведеного просять задовольнити заяву, змінити постанову Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року в частині виділення ОСОБА_3 у власність частини земельної ділянки, постановивши в цій частині рішення про виділ ОСОБА_3 у власність 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 площею 286,5 кв.м, межі якої дозволятимуть їм облаштувати окремий прохід від АДРЕСА_3 до 1/2 частини земельної ділянки, яка залишається у їх спільній частковій власності після виділу 1/2 частини земельної ділянки у власність ОСОБА_3 відповідно до варіанту, який буде запропонований висновком повторної земельно-технічної експертизи.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 20.10.2020 року о 1430 годині, однак всі учасники справи, крім представника заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 адвоката Бєрьозки Юрія Володимировича, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися й заяв не подали. У зв`язку з цим, відповідно до п.4 ч.3 ст.223, ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд ухвалив розглянути справу за відсутності вказаних учасників справи.

Заслухавши доповідача, доводи заявника, апеляційний суд вважає, що заява задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

У грудні 2014 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , посилаючись на те, що згідно з договором дарування частини квартири від 29 грудня 2011 року він є власником 1/2 частини 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1 . Згідно договору дарування частини земельної ділянки від 30 жовтня 2013 року йому належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0573 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (без номеру).

Зазначив, що іншими співвласниками квартири та земельної ділянки є відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , яким належить кожному по 1/4 частині вищевказаних об`єктів нерухомого майна.

У зв`язку з тим, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу порядку користування, утримання та збереження майна, яке належить їм на праві сумісної власності, просив суд виділити йому у власність частину спільного майна за вищевказаною адресою, загальною площею 44,4 кв.м, а саме: житлову кімнату 1-6, площею 14,5 кв.м, житлову кімнату 1-7, площею 13,5 кв.м, та частину сіни 1 площею 16,4 кв.м, яка прилягає до житлової 1-7, згідно з технічним паспортом, а також виділити йому у власність ? частини земельної ділянки площею 0,0573 га, розташовану за вищевказаною адресою, та припинити право спільної часткової власності на вказані об`єкти нерухомого майна.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розподіл квартири між трьома власниками неможливий і відповідачі заперечують проти об`єднання їх часток.

Скасовуючи своєю постановою від 21 грудня 2017 року вказане рішення суду першої інстанції й постановляючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню із виділом частки у квартирі відповідно до третього варіанта, запропонованого експертом Одеського НДІСЕ, який більше відповідає ідеальним часткам сторін, виходив з того, що вказаний варіант найменш відхиляється від ідеальної частки, належної позивачу, що вартість одного відсотка квартири становить 8211 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів по 4105,50 грн. з кожного. Також апеляційний суд виходив з того, що згідно висновку додаткової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1238/1268 від 26 лютого 2016 року, враховуючи варіант розподілу об`єктів нерухомості та вимоги державних будівельних норм та правил експерт пропонує 2 варіанти виділу земельної ділянки площею 573 м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Отже виділ у натурі 1/2 частки земельної ділянки є можливий за запропонованими експертом варіантами розподілу. А тому апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність та можливість виділити позивачу у власність земельну ділянку, враховуючи перший варіант розподілу об`єктів нерухомості та вимоги державних будівельних норм та правил: з виходом на АДРЕСА_3 (другому співвласнику через земельну ділянку загального користування) відповідно, площа земельної ділянки 1 співвласника 272,5 кв.м., 2 співвласника 272,5 кв.м., площа земельної ділянки загального користування 28,0 кв.м. (а.с.177, 186 т.1).

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року було залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Вказаною вище нормою закону встановлені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Такими підставами, зокрема, згідно з п.1 ч.2 зазначеної норми закону, є відповідно істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, згідно з ч.2 ст.429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви та залишити відповідне судове рішення в силі (п.1), задовольнити заяву та скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення (п.2), скасувати судове рішення і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду (п.3).

У разі відмови в задоволенні заяви суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.429 ЦПК України).

Як зазначено вище, заявники у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року у справі № 654/5434/14-цвказали, що такою обставиною є помилка, яку допустив експерт під час пропозиції варіантів поділу земельної ділянки та земельної ділянки загального користування, що, як вони вважають, підтверджується листом від 21.08.2020р вих. №1/509 про неможливість виконати замовлені роботи, наданим Південною регіональною філією ДП "УкрДАГП".

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами":

--- обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили;

--- питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим;

--- згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

На думку апеляційного суду вказана заявниками обставина не є обставиною для перегляду зазначеної постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року у справі № 654/5434/14-цза нововиявленими обставинами.

За положеннями ст.12 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року:

--- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1);

--- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2);

--- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3);

--- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4).

Отже, саме в процесі судового розгляду справи учасники повинні, використовуючи надані їм процесуальні права, доводити обставини, на які вони посилаються, подаючи відповідні докази. Вони при цьому оцінюють надані іншими учасниками докази й роблять з цього висновки для здійснення своїх процесуальних прав. Зокрема, можуть заявляти клопотання про призначення судової експертизи, додаткової експертизи, повторної експертизи тощо.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р (заява №4994/04), практика якого відповідно до ст.9 Конституції України та ч.4 ст.10 ЦПК України застосовується судами при розгляді справ як джерело права, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Заявниками не наведено наявність обставин суттєвого та неспростовного характеру, які слугували б підставою для задоволення їхньої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно також розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У справі, яку просять переглянути заявники за нововиявленими обставинами, на час її розгляду в Апеляційному суді Херсонської області вказаний ними лист від 21.08.2020р вих. №1/509, наданий Південною регіональною філією ДП "УкрДАГП", на який вони посилаються, не існував, тому його складання є новим доказом, який не може підтверджувати нововиявлені обставини.

Зазначену заявниками, як вони вважають, помилку експерта, яка, на їх думку, підтверджується листом від 21.08.2020р вих. №1/509 про неможливість виконати замовлені роботи, наданим Південною регіональною філією ДП "УкрДАГП", жодним чином не можна віднести до нововиявленої обставини, оскільки зміст вказаного листа не може спростувати факти, покладені в основу судового рішення, яке є обов`язковим до виконання. Зміст вказаного листа зовсім і не означає істинність зазначених у ньому тверджень, адже існує багато відповідних спеціалізованих організацій, кожна з яких може здійснити виготовлення технічної документації із землеустрою. Тобто, вказаний заявниками лист сам по собі також може містити помилку, відсутність чого заявниками належними доказами не доведено. Вказаний лист протирічить відповідному висновку судової експертизи, складений 26.02.2016 року експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку. Судові рішення, що набрали законну силу, є обов`язковим до виконання. А тому відповідні організації не можуть ставити їх під сумнів, а повинні у суворій відповідності з ними виконувати зазначені в їх резолютивній частині висновки про задоволення позову повністю або частково. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник заявників зазначив, що заявники після отримання вказаного листа до жодних спеціалізованих організацій з вказаного приводу (із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою для поділу земельної ділянки) більше не зверталися.

Отже, відсутні підстави для того, щоб на підставі звичайного листа директора відповідної організації, що виконує заявки на виготовлення технічної документації із землеустрою, у якому ставиться під сумнів правдивість висновку судової експертизи, яку, зокрема, покладено в основу судового рішення, дійти висновку, що вказаний лист підтверджує наявність нововиявленої обставини (чи є нововиявленою обставиною), яка є підставою для перегляду судового рішення у цій справі.

В даному випадку обставина, на яку посилаються заявники, не виправдовує втручання у принцип res judicata (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сил).

Ураховуючи викладене, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 й ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року та зміни такої постанови немає.

Таким чином, у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.423 і 429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 й ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року, постановленої за наслідками апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділ частки в натурі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали 21 жовтня 2020 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська