РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3185/20

провадження у справі № 2/0285/1009/20

21 вересня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

26.08.2020 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів,визначених за рішення суду та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітнього сина з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., що є нижчим мінімального розміру аліментів та недостатнім для повноцінного утримання та забезпечення мінімальних потреб дитини. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився, Так, син дорослішає, а тому потребує значно більших коштів на своє утримання та розвиток, має хворобу, яка потребує постійного лікування. Натомість посилається на те, що матеріальний стан відповідача покращився, він їздить на заробітки до Польщі, де неофіційно працює, від чого одержує доволі великі періодичні доходи, розмір яких їй невідомо. Тому він взмозі сплачувати аліменти в збільшеному розмірі в сумі 2000 грн. щомісячно.

28.08.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити. Пояснила, що її матеріальний стан погіршився також з причини того, що вона народила другу дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також потребує утримання.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в мінімальному гарантованому розмірі, визначеному державою для дитини. Письмового відзиву на позов не подавав.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.11.2010 року у справі № 2-1482/10 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття/а.с.4/.

Позивачка посилається на те, що з моменту призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, оскільки дитина дорослішає і відповідно витрати на її у тримання та розвиток збільшуються. Крім цього, вона народила ще одну дитину, ОСОБА_5 , 2016 року народження. Діти проживають з нею та потребують відповідного утримання /а.с.9/.

Також, позивач посилається, що матеріальний стан відповідача покращився, він отримує достатні нерегулярні мінливі доходи. На спростування цих обставин відповідачем в судовому засідання було дано пояснення, що на даний час він неофіційно працює та його дохід становить 2000-3000 грн. щомісячно, що є достатнім для сплати лише мінімального розміру аліментів. Письмових доказів на підтвердження цих обставин відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема, змінилося матеріальне становище сторін. Крім цього, такий розмір аліментів є нижчим від мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного державою.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів.

Крім цього, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 2000 грн. щомісячно.

А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, а тому вимога позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.11.2010 року у справі № 2-1482 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.11.2010 року у справі № 2-1482 про стягнення аліментів, що перебуває на виконанні відкликати.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання -- АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 )

Дата складення повного судового рішення 25.09.2020 року.

Головуюча А.В.Михайловська