Провадження № 2-о/752/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.08.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Медведєвої К.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту залучення до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) в період з 27.04.1986 року по 28.04.1986р., з 04.05.1986р. по 05.05.1986р., з 11.05.1986р. по 12 05.1986р., з 15.05.1986р по 16.05.1986р. у складі формувань Цивільної оборони.

Заява обгрунтована тим, що заявник являється особою, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 06.11.2006 року йому встановлено інвалідність II групи бестроково. захворювання повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Заявник відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліда війни.

Звернувшись до Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою про встановлення статусу та видачу посвідчення, йому було відмовлено, оскільки ним не надано документів підтвердуючих факт залучення до формувань Цивільної оборони.

З огляду на викладене, заявник просить в судовому порядку встановити факт залучення його до невоєнізованих формувань цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

В ході судового розгляду заявник та його представник підтримали вимоги, просили заяву задовольнити, та встановити в судовому порядку факт залучення заявника до невоєнізованих формувань цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС, оскільки документи, які підтверджуюють зазначені факти не зберіглись.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1982 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з автомобільно-транспортним підприємством Спец АТП Держпостач УРСР та працював водієм першого класу.

У зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС був відряджений підприємством для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.04.1986 року по 28.04.1986р., з 04.05.1986р. по 05.05.1986р.. 11.05.1986р. по 12.05.1986р..з 15.05.1986р по 16.05.1986р. без вихідних та святкових днів.

Факт залучення до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27.04.1986 року по 28.04.1986р., з 04.05.1986р. по 05.05.1986р., з 11.05.1986р. по 12.05.1986р..з 15.05.1986р по 16.05.1986р. у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наданими документами, зокрема: посвідченням, довідкою МСЕК, експертним висновком, копією трудової книжки, довідкою оперативного штабу Держпостачу УРСР, шляховими листами.

Заявник має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації.

Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 06.11.2006 року йому встановлено інвалідність II групи бестроково. захворювання повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судом заявник на підставі положень ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою про видачу посвідчення інваліда війни.

Листом від 04.10.2019 р. заявнику було відмовлено у такій видачів зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт залучення особи до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз"ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В ході судового розгляду знайшов свого підтвердження факт виконання заявником робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) в період з 27.04.1986 року по 28.04.1986р., з 04.05.1986р. по 05.05.1986р. 11.05.1986р. по 12 05.1986р., з 15.05.1986р по 16.05.1986р. і зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Відповідно до Положения о невоенизированных формированиях гражданской обороны и нормы оснащения (табелизации) их материально-техническими средствами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року № 90 в склад формувань цивільної оборони зараховуються в обов`язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки віком від 16 до 60 років і жінки віком від 16 до 55 років.

Невоєнізовані формування цивільної оборони комплектуються особовим складом шляхом залучення до них в обов`язковому порядку працівників, службовців і колгоспників.

Згідно ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно - правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом створювались система, служби та формування Цивільної оборони. Формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони у квітні, травні 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Підставами для визнання особи інвалідом війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань цивільної оборони; 2) особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони, однак така його участь встановлена в ході розгляду справи і підтверджується належними доказами, особа має інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобільської катастрофи, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.293, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт залучення ОСОБА_1 до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) в період з 27.04.1986 року по 28.04.1986р., з 04.05.1986р. по 05.05.1986р., з 11.05.1986р. по 12 05.1986р., з 15.05.1986р по 16.05.1986р. у складі формувань Цивільної оборони.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду .

Суддя