Справа № 372/2651/20
Провадження № 2-1610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Тищенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, ОСОБА_2 , яка була мамою позивача. 14 липня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №414, ОСОБА_2 , отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач будучи, спадкоємцем першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Мельник Марини Володимирівни. 13 травня 2020 року була зареєстрована спадкова справа мами позвиача, однак при оформленні спадщини було встановлено, що відповідачем на все майно спадкодавця було накладено арешт. Даний арешт був накладений відповідачем 28 вересня 2004 року, до оформлення ОСОБА_2 права власності на квартиру, тому позивач просить в судовому порядку припинити обтяження на вказане майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання представника не направив, подав до суду клопотання про слухання справи в відсутності представника.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в родині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився ОСОБА_1 , позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспорту (а.с.5,6).

14 липня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №414 мама позивача, ОСОБА_2 , отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

При оформленні спадщини було встановлено, що відповідачем на все майно ОСОБА_2 було накладено арешт.

Вказаний арешт був накладений відповідачем 28 вересня 2004 року, до оформлення мамою позивача права власності на квартиру, що підтверджується копією витягу (а.с.10).

Звернувшись до відповідача про зняття арешту та надання інформації щодо підстав його накладення позивач отримав відповідь №29957 від 15 липня 2020 року, що дані виконавчі провадження знищені, а тому не можуть надати інформації та роз`яснили його право звернення до суду про зняття арешту, що підтверджується копією листа (а.с.12).

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 316,319,321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Припинити обтяження в виді накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження відповідно до постанов відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції від 06 березня 2003 року, зареєстрованими 28 вересня 2004 року за №1336345 та №1336352 Обухівською районною державною нотаріальною конторою Київської області на все майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко