Справа № 559/2735/19
Номер провадження 2-др/559/5/20
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №559/2735/19, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №559/2735/19 та вирішення питання про повернення ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 384 грн 20 коп. Заяву обґрунтовує тим, що 12.12.2019 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено ухвалу по справі №559/2735/19, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявнику. Просить повернути суму сплаченого судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат та п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України згідно якої суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, приходить до висновку, що у її задоволені слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року заяву повернуто заявнику на підставі ч.9 ст.153 ЦПК України.

Пунктом 3 частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В ч. 3 ст. 270 ЦПК України зазначено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Тобто, зі змісту ст.ст. 259 та 270 ЦПК України вбачається, що ухвалення додаткового рішення у справі можливо лише після розгляду справи по суті. Враховуючи, що заяву було повернуто, розгляду справи по суті не було, а тому суд не може ухвалити додаткове рішення у даній справі, оскільки це суперечить вимогам ЦПК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з поданої заяви фактично вбачається вимога представника про повернення судового збору, а тому суд роз`яснює наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10 передбачено, що статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Таким чином, представником позивача адвокатом Шевчуком В.М. обрано процесуальну форму звернення до суду, яка не відповідає його вимогам, а саме з заявою про ухвалення додаткового рішення, проте як, необхідно звернутися до суду з заявою про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення, роз`яснюючи при цьому, що з метою повернення судового збору, особі, яка його сплатила, необхідно звернутися до суду саме з клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись ч.3 ст.259, ст.270 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №559/2735/19- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Р.В.Ралець