ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

09 жовтня 2020 року м. Херсон

номер справи: 654/4781/18

номер провадження: 22-ц/819/1479/20

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вейтас І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року

встановив:

11 січня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі ухвалу про забезпечення позову, на яку 22 лютого 2019 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, зазначивши, що не є стороною у зазначеній справі, але є власником майна, на яке судом накладено арешт.

Одночасно із подачею апеляційної скарги ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши на те, що строк пропустила, оскільки про ухвалу суду дізналась із Єдиного державного реєстру судових рішень лише 20 лютого 2019 року.

Ухвалою апеляційного суду від 11 березня 2019 року ОСОБА_3 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року, однак у зв`язку із не сплатою судового збору апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення наведеного недоліку протягом десяти днів з дня вручення відповідної ухвали, а також роз`яснено передбачені статтею 185 ЦПК України наслідки невиконання зазначеної вимоги.

Також, 04 березня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі рішення, на яке 21 березня 2019 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, зазначивши, що не є стороною у зазначеній справі, але є власником майна, на яке судом накладено арешт, внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, поданого з метою незаконного заволодіння цим майном.

Одночасно із подачею апеляційної скарги ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до розгляду справи судом апеляційної інстанції, пославшись на те, що розмір судового збору є значним, а тому вона як безробітна не має можливості його сплатити.

Ухвалою апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у зв`язку із не наданням жодних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для надання відповідних доказів щодо її майнового стану, а у разі відсутності таких сплаті судового збору протягом десяти днів з дня вручення відповідної ухвали, а також роз`яснено передбачені статтею 185 ЦПК України наслідки невиконання зазначеної вимоги.

У зв`язку із бездіяльність скаржника щодо отримання ухвал апеляційного суду про залишення апеляційних скарги без руху, відсутність намагань дізнатися про хід ініційованих нею проваджень протягом тривалого періоду часу, ухвалами Херсонського апеляційного суду від 24 травня 2019 року дії та бездіяльність ОСОБА_3 визнано зловживанням процесуальними правами, а апеляційні скарги на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року та рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року повернуто.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року ухвали Херсонського апеляційного суду від 24 травня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Підставою для скасування зазначених ухвал апеляційного суду про повернення апеляційних скарг, стало те, що апеляційний суд не врахував, що неотримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виключає можливість усунення особою зазначених у ній недоліків скарги в установлений судом строк, а отже у нього не було підстав для визнання апеляційних скарг ОСОБА_3 неподаними та їх повернення.

Врахувавши, що обставини з яких апеляційні скарги ОСОБА_3 були залишені без руху існувати не перестали, а судовий збір скаржником так і не сплачено, як за подання апеляційної скарги на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року у розмірі 384,20 грн так і за подання такої скарги на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року у розмірі 13 215 грн, як і не доведено обставини, які б слугували для відстрочення скаржнику сплати судового збору, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року зазначені апеляційні скарги залишені без руху з наданням скаржникові строку для надання відповідних доказів щодо її майнового стану який би перешкоджав їй сплатити судовий збір, або надання відповідних доказів щодо його сплати, у встановленому розмірі, а також роз`яснено передбачені статтею 185 ЦПК України наслідки невиконання зазначених вимог.

Відповідно до положень статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 вручено за зазначеною в апеляційній скарзі адресою 01 жовтня 2020 року, а її представнику ОСОБА_4 30 вересня 2020 року що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

06 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , частково виконані вимоги ухвали Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року подано квитанцію щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року та заяву про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року відкрито.

Що ж стосується апеляційної скарги на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року, то вона підлягає поверненню як неподана з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Такий порядок визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами, відповідно до положень якої суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як на підставу відстрочення сплати судового збору представник скаржника послався на те, що розмір судового збору є значним, а його довіритель є особою пенсійного віку тому вона не має можливості його сплатити при цьому не надав суду жодних доказів на підтвердження тяжкого майнового стану чи доказів які свідчать про неможливість отримувати дохід, як і про відсутність такого доходу на час розгляду справи.

На інші обставини як на підставу для відстрочення від сплати судового збору відповідно Закону України «Про судовий збір» представник ОСОБА_3 не посилалався і про такі в заяві не зазначив.

При цьому, в ухвалі від 25 вересня 2020 року скаржнику роз`яснювалось що підстави зазначені в клопотанні про відстрочення сплати судового збору, повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами які б підтверджували, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Тож, за таких обставин заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що отримавши копію ухвали як скаржник так і її представник в установлений судом строк вимоги, викладені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху не виконали, відповідних доказів щодо майнового стану ОСОБА_3 , а у разі відсутності таких - доказів сплати судового збору суду не надали, подана апеляційна скарга відповідно до положень статей 185, 357 ЦПК України вважається неподаною і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за апеляційною скаргою на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 березня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В. Вейтас