ЄУН № 337/114/20
Провадження № 2/337/1126/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 вересня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Нетяги М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 року до суду надійшов позов ТОВ «Добра праця» в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за договором про надання інформаційних послуг в розмірі 8340,00 грн., та понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.01.2017 року між ТОВ «Добра праця» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 0334-2017/КР про надання інформаційних послуг, відповідно до якого позивач, як Виконавець, зобов`язався надати ОСОБА_1 , як Замовнику, інформаційні послуги з питання працевлаштування за кордоном, зокрема: щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваних Замовником; щодо питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур Посольств України та держави знаходження потенційного партнера Замовника; про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам. Замовник зобов`язався сплати їх вартість, яка визначена сторонами в розмірі 8340,00 грн. без ПДВ. Порядок оплати послуг визначений п.6.3, 6.4 Договору. 26.01.2017р. між сторонами підписано Акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг, відповідно до якого Замовник підтвердив факт отримання інформаційних послуг, відсутність з його боку претензій щодо їх кваліфікованості та якості, розміру винагороди. Однак, в порушення умов зазначеного Договору ОСОБА_1 до теперішнього часу отримані послуги не оплатила.

14.01.2020 року ухвалою суду вказаний позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

06.02.2020 року ухвалою суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

05.05.2020 року постановою Запорізького апеляційного суду ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

18.05.2020 року вказана цивільна справа повернута до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

19.05.2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

26.05.2020 року від представника позивача - Пащіної В.І. надійшло клопотання про витребування доказів, разом з клопотанням про стягнення з відповідачки понесених судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. за подання позовної заяви до суду та в сумі 2102,00 грн. за подання апеляційної скарги, клопотанням про стягнення з відповідачки понесених судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача - Пащіної В.І. , та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетинання державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 за період з 09.01.2017 року по 17.01.2020 року.

17.06.2020 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на запит №0.184-16451/0/15-20 від 10.06.2020 року.

В судове засідання представники позивача Пащіна В.І. та Бізденежний С.Р. не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3, 6, 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 09.01.2017 року між ТОВ «Добра праця» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено Договір № 0334-2017/КР про надання інформаційних послуг (далі-Договір) (арк.75-76).

Згідно з п.2.1 Договору, виконавець зобов`язався на свій ризик своїми силами та засобами надавати інформаційні послуги Замовнику в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно приймати їх та оплачувати, дотримуючись договірних строків, та здійснювати повне сприяння Виконавцеві у виконанні покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п.2.2 Договору, надання інформаційних послуг Замовнику передбачає одержання останнім від Виконавця інформаційних продуктів згідно з тематикою, яка визначається та надається Замовником Виконавцю в усній (вербальній) або письмовій формі, зокрема, але не виключно: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваних Замовником; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур посольств України та держави знаходження потенційного партнера Замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам.

Відповідно до п.5.3 Договору, інформаційні послуги, визначені в предметі цього договору, надаються Замовнику шляхом підготовки та представлення Виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень, або за згодою сторін - у формі письмових бюлетенів.

Факт надання послуг за цим Договором оформлюється Актом наданих інформаційних послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору, складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) і набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами (п.5.6 Договору).

Відповідно до п.6.1 Договору, ціна цього договору складається з вартості наданих виконавцем інформаційних послуг.

Згідно з п.6.2. Договору, Замовник зобов`язується оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в предметі цього Договору, шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 8340,00 грн. без ПДВ (20%).

Відповідно до п.6.3 Договору Замовник сплачує вартість послуг за цим Договором (п.6.2) в безготівковому порядку наступним чином: першу частину у 50% - не пізніше, чим на 60 день з дати отримання від Виконавця інформаційної послуги, отримання якої підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт, або не пізніше, чим на 60 день з дати відправлення Виконавцем рекомендованого листа на адресу замовника; іншу частину у 50% - протягом 60 календарних днів з моменту перетину державного кордону України, але не пізніше, ніж на другий банківський день з дня отримання або зарахування на особовий рахунок доходу, заробітної плати, ренти, роялті чи інших доходів, у тому числі доходів, отриманих на території іноземної держави.

26.01.2017 року сторонами підписано Акт здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, відповідно до якого сторони підтвердили, що на виконання умов Договору, протягом строку його дії, Виконавцем надані послуги Замовнику, передбачені даним Договором, зокрема, надані в вербальній формі інформаційні послуги з наступних питань: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства Республіки Польща; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур Посольств України та запитуваної держави знаходження потенційних партнерів Замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам (арк.77).

Згідно з п.2 Акту, сторони підтвердили, що на виконання умов Договору, протягом строку його дії, Виконавцем надані послуги Замовнику на загальну суму 8340,00 грн. без ПДВ (20%). Сторони погоджуються та підтверджують, що зазначені послуги надані Виконавцем у належний строк і у повному обсязі, тобто будь-які зауваження з боку Замовника до Виконавця повністю відсутні.

Також у Замовника відсутні претензії щодо розміру винагороди виконавцю, зазначеної в п.2 даного Акту, кваліфікованості та якості інформаційних послуг (п.3 Акту).

Відповідно до п.4 Акту, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Виконавця.

Згідно з відомостями Державної прикордонної служби України №0.184-16451/0/15-20-Вих від 10.06.2020р., у період з 06.03.2017р. по 21.04.2019р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинала державний кордон, виїхавши з України 06.03.2017р. повернулась 17.06.2017р. до України та 21.04.2019р. знову виїхала з України (арк.114).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Добра праця».

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали договір про надання інформаційних послуг. Правомірність укладеного між сторонами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, зазначений Договір не змінений, не розірваний, в т.ч. з підстав істотного порушення будь-якою стороною своїх зобов`язань, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.

Однак, як встановлено судом, зазначений Договір було виконано ТОВ «Добра праця», що підтверджується Актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг від 26.01.2017р., який підписано обома сторонами, в той час, як відповідачка ОСОБА_1 після настання визначеного п.6.3 Договору строку свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг повністю не виконала, чим порушила умови укладеного договору.

Вказані обставини підтверджуються Договором про надання послуг від 09.01.2017р., Актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг від 26.01.2017р., інформацією Державної прикордонної служби України від 10.06.2020р., які суд вважає належними та допустимими доказами.

Крім того, ці обставини фактично не спростовані відповідачкою ОСОБА_1 , яка в судове засідання не прибула, відзиву на позовну заяву або зустрічного позову у встановлений законом строк суду не подала.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачкою законних прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення судом з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добра праця» вартості наданих за договором №0334-2017/КР від 09.01.2017р. послуг в сумі 8340,00 грн.

На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «Добра праця» слід задовольнити повністю.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2020р. справа № 530/1731/16-ц).

Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. за подання цього позову до суду та в розмірі 2102,00грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позовної заяви, усього 4023,00 грн.

Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В межах судового розгляду цієї цивільної справи позивачу ТОВ «Добра праця» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Бізденежним С.Р. на підставі Ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №085044 від 23.12.2019р. (арк.25), Договору про надання правничої допомоги №11/ДП від 23.12.2019р. (арк.22-23), Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ЗП 001808 від 27.09.2018р.(арк.24).

Згідно з Актом наданих послуг №1 від 25.05.2020р. адвокат Бізденежний С.Р. надав ТОВ «Добра праця» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 10000,00 грн. (арк. 92), сплата яких позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 25.05.2020р. (арк. 93а)

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення з відповідачки ОСОБА_1 витрат, понесених позивачем ТОВ «Добра праця» на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що надання адвокатом таких послуг, як складання та направлення проекту ухвали суду апеляційної інстанції про поновлення строків апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження вартістю 800,00 грн. (п.9 Акту); складання проекту ухвали суду про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ вартістю 800,00 грн. (п.12 Акту) - не входять до повноважень адвоката в межах професійної правничої допомоги і їх оплата не може включатися до відповідних витрат, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено право чи обов`язок адвоката готувати, подавати суду проекти судових рішень. Постановлення судових рішень є виключною компетенцією суду.

У зв`язку з цим суд вважає необхідним виключити ці послуги з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Також, виходячи з визначених в ч.3 ст.141 ЦПК України критеріїв розподілу судових витрат, суд вважає необхідним виключити з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, такі послуги як: правова консультація щодо обставин повернення позову та порядку апеляційного оскарження ухвали суду про повернення позову вартістю 500,00 грн. (п.6 Акту); написання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позову, поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, формування додатків відповідно до ЦПК та направлення складених документів до суду вартістю 1800,00 грн. (п.7 Акту); складання та направлення до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення квитанції про сплату судового збору та відкриття судового провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду вартістю 500,00 грн (п.8 Акту), оскільки відповідно до ст.43,44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку суд вважає, що вищевказані послуги були викликані недобросовісною процесуальною поведінкою саме представників позивача, які в порушення вимог ст.177 ЦПК України не додали до позовної заяви платіжний документ про сплату судового збору за подання цього позову, у зв`язку з чим судом 14.01.2020р. була постановлена ухвала про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків, копія вказаної ухвали направлялась позивачу за зазначеною в позовній заяві адресою, але не була отримана представниками, платіжний документ про сплату судового збору своєчасно не був наданий суду і це стало підставою для повернення позовної заяви.

При цьому, оскаржуючи в апеляційному порядку ухвалу суду про повернення позовної заяви, представники позивача до апеляційної скарги також не додали платіжний документ про сплату судового збору, у зв`язку з чим апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Також, виходячи з визначених в ст.137 ЦПК України критеріїв розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає необхідним виключити з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, такі послуги як: складання та направлення адвокатського запиту до суду про отримання та реєстрації позовної заяви вартістю 300,00 грн. (п.3 Акту); складання та направлення до суду процесуальних документів в межах судової справи: заяви про направлення судових повісток смс-повідомленням, заяви про розгляд справи без участі особи вартістю 100,00 (п.14 Акту), оскільки суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Таким чином, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Добра праця» понесені ними витрати на професійну правничу допомогу за видами послуг, вказаних в п.1-2, 4-5, 10-11,13 Акту, на загальну суму 5200,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 6, 11, 15, 16, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 612, 625, 627, 629, 633, 634, 638, 901, 903 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 178, 259, 263-265 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добра праця» (, місце знаходження: м.Запоріжжя, пр.Соборний, б.17, кімн.4) заборгованість за договором про надання послуг №№0334-2017/КР від 09.01.2017р. в розмірі 8340,00грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 4023,00грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5200,00грн., усього 17 563,00грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 00 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Сидорова