Номер провадження: 22-ц/813/5471/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2019 року у складі судді Свяченої Ю.Б.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у зв`язку з тим, що при винесенні рішення по вказаній справі не вказано в резолютивній частині місце проживання дитини - ОСОБА_3 у зв`язку з чим просила суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким в резолютивній частині зазначити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає (проживає) разом з матір`ю - ОСОБА_1 та залишається на її утриманні.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Резолютивну частину рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 вересня 2015 року доповнено абзацом: неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на утриманні матері ОСОБА_1 .

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи додаткове рішення суд послався на п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, в якій зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Проте, позивачка звернулася до суду за ухваленням додаткового рішення не з підстави, визначеної п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, а зовсім з іншою самостійною вимогою, а саме «встановленням місця проживання дитини», в той час як дана вимога не була заявлена з первісним позовом про розірвання шлюбу.У сторін під час розлучення не було досягнуто згоди щодо того з ким буде проживати їх спільна дитина. З моменту розірвання шлюбу та по сьогоднішній день між позивачем та відповідачем наявні спори щодо їх спільної дитини ОСОБА_3 . Про це свідчать чисельні судові процеси, серед яких: справа №522/15147/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав; справа №521/11631/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку участі у вихованні дитини; справа №522/16659/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.При розгляді даної справи орган опіки та піклування не приймав участі, а тому неможливим було вирішення питання місця проживання дитини.Посилання суду на висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.02.2019 №01-11/2623/3 є грубим порушенням чинною законодавства України, оскільки суд в додатковому рішенні посилається на нові докази, які з`явилися у 2019 році, а рішення про розірвання шлюбу ухвалено у 2015 році.

Сторони в судове засідання 06.10.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в мотивувальній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 зазначено, що дитина сторін знаходиться на утриманні матері та проживає разом, однак в резолютивній частині рішення місце проживання дитини не зазначено. Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.02.2019 визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього ОСОБА_3 відтак є підстави для ухвалення додаткового рішення про розірвання шлюбу. Резолютивну частину рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.09.2015 доповнено абзацом: неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на утриманні матері ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2015 заяву позивача в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду на підставі відповідної заяви позивача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

За змістом заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просить доповнити резолютивну частину рішення яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Однак така вимога в процесі розгляду даної справи позивачем не заявлялася.

Отже, на момент розгляду справи позивачем пред`явлена лише одна позовна вимога про розірвання шлюбу, яка вирішена судом першої інстанції рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, відтак додаткове рішення суду підлягає скасуванню.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 15.10.2020.

Головуючий:

Судді: