КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 367/6751/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7578/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Карабаз Н.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

10 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Ірпінське відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпінов Василь Іванович, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Харченко Євгенія Володимирівна про визнання договорів дарування та заяви про скасування заповіту недійсними, -

В С ТА Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Ірпінське відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпінов В.І., приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Харченко Є.В. про визнання недійсними договорів дарування.

11 червня 2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів, а саме:

- інформацію від ГУ ДФС у Київській області чи було сплачено ПДФО- 18%, військовий збір 1,5 %, державне мито 1% суми договору, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян ОСОБА_3 при посвідченні 1 вересня 2018 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпіновим В.І. договорів дарування: житлового будинку, за реєстровим НОМЕР_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_2, кадастровий номер :01:054:0032, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_3 за кадастровим номером :01:054:0056, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- інформацію від Державної прикордонної служби України щодо в`їзду та виїзду за межі території України ОСОБА_3 за період з 2010 року по 2019 рік;

- оригінали медичних документів: а саме історії хвороби, медичні картки амбулаторного хворого, виписки, довідки, заключення, висновки, що стосуються ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у таких медичних установах та закладах: Комунального некомерційного підприємства «Бучанський консультативно-діагностичний центр» Бучанської міської ради, Комунального закладу Ірпінської міської ради Київської області «Ірпінська центральна міська лікарня», Комунального некомерційного підприємства «Бучанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бучанської міської ради.

В серпні 2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву разом із клопотанням про виклик та допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про витребування доказів та виклик свідків відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 29 жовтня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання про витребування доказів та виклик свідків, з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

На обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що правочини, вчинені відповідачем, порушують публічний порядок, а саме ОСОБА_3 є нерезидентом, однак під час укладення договорів дарування не сплачено податків та зборів, які повинен сплатити до підписання договорів, зокрема на підставі листа ГУ ДФС у Київській області від 18 березня 2019 року для доведення того, що ОСОБА_3 на момент укладення правочинів, мав постійне місце проживання в іноземній державі, перебував в Україні менше 183 днів за звітний податковий період, було заявлено скаржником клопотання про витребування доказів.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи заявлені клопотання, не врахував, положення викладені в позовній заяві та помилково зроблено висновок, що визначення психічного стану здоров`я особи вирішується в іншому порядку, зокрема ставилось питання про те, що ОСОБА_2 , на думку позивача, перебувала в стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій, під час укладення договорів та відкликання заповіту.

Разом з тим, зазначає, що відмовляючи у задоволені клопотання про виклик та допит свідків, суд першої інстанції вказав, що свідки не можуть надати відомостей про вчинення правочину та відсутня медична освіта, проте в клопотанні позивача було повідомлено, що свідки можуть надати інформацію про поведінку особи та відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не враховано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року зазначену апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 1 квітня 2020 року ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року скасувано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2019 року та у відповідності до вимог ст. 360 ЦПК України встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

10 червня 2020 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 , який вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та спрямована на затягування судового розгляду.

Зазначає, що при посвідченні трьох договорів приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шурпіновим В.І., не було порушено публічний порядок, крім того, при вчиненні договорів дарування та скасування заповіту ОСОБА_2 усвідомлювала значення своїх дій та використовувала свої права згідно Закону.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 11 червня 2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів:

- інформацію від ГУ ДФС у Київській області чи було сплачено ПДФО- 18%, військовий збір 1,5 %, державне мито 1% суми договору, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян ОСОБА_3 при посвідченні 1 вересня 2018 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпіновим В.І. договорів дарування: житлового будинку, за реєстровим НОМЕР_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_2, кадастровий номер :01:054:0032, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_3 за кадастровим номером :01:054:0056, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- інформацію від Державної прикордонної служби України щодо в`їзду та виїзду за межі території України ОСОБА_3 за період з 2010 року по 2019 рік;

- оригіналів медичних документів, - історії хвороби, медичні картки амбулаторного хворого, виписки, довідки, заключення, висновки, що стосуються ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у таких медичних установах та закладах: Комунального некомерційного підприємства «Бучанський консультативно-діагностичний центр» Бучанської міської ради, Комунального закладу Ірпінської міської ради Київської області «Ірпінська центральна міська лікарня», Комунального некомерційного підприємства «Бучанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бучанської міської ради.

На обґрунтування поданних клопотань, зазначено, що в разі їх задоволення отриманні докази сприятимуть всебічному, повному і об`єктивному розгляду даної справи.

Крім цього, 13 серпня 2019 року подано уточнену позовну заяву про визнання договорів дарування та заяви про скасування заповіту недійсними та додано клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

На обґрунтування вказаного клопотання, зазначено, що свідки можуть надати інформацію у якому стані останнім часом перебувала ОСОБА_2 та у яких відносинах перебувала та перебуває з ОСОБА_1 .

У судовому засіданні в суді першої інстанції представник ОСОБА_3 - Коляда А.М. заперечував щодо задоволення вищевказаних клопотань, представник третьої особи Ірпінське відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - Думанський М.М. щодо клопотання про витребування відомостей з Державної прикордонної служби України не заперечував.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції).

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи зобов'язані, зокрема подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (частина друга статі 43 ЦПК України).

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У частині другій статті 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, одними зі способів забезпечення судом доказів є їх витребування або допит свідків.

Згідно із частиною першою, третьою статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відмовляючи у задоволені клопотань, суд першої інстанції виходив з того, що витребування інформації від Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної прикордонної служби України відносно ОСОБА_3 не стосується предмету позову, що розглядається судом, стосовно витребування медичної документації ОСОБА_2 , яка необхідна для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, то питання щодо визнання психічного стану здоров`я особи вирішується в іншому порядку, щодо виклику та допиту свідків, судом зазначено, що свідки не були присутніми при посвідченні договорів дарування та написанні заяви про скасування заповіту, не мають відповідної медичної освіти та спеціальних знань щодо надання оцінки поведінки ОСОБА_2 .

Колегія суддів враховує, що відповідно до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Колегія суддів не може погодитись з доводами скаржника, що клопотання про витребування доказів - інформації від ГУ ДФС у Київській області чи було сплачено ПДФО- 18%, військовий збір 1,5 %, державне мито 1% суми договору, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян ОСОБА_3 при посвідченні 1 вересня 2018 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпіновим В.І. договорів дарування: житлового будинку, за реєстровим НОМЕР_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_2, кадастровий номер :01:054:0032, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_3 за кадастровим номером :01:054:0056, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та інформаціі від Державної прикордонної служби України щодо в`їзду та виїзду за межі території України ОСОБА_3 за період з 2010 року по 2019 рік, у разі їх задоволення, підтвердять що правочини - договори дарування житлового будинку та земельних ділянок на користь ОСОБА_3 порушують публічний порядок,оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ця інформація не стосується предмету позову.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо мотивів відмови у задоволенні клопотання про витребування медичних документів відносно відповідача ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо визнання психічного стану здоров`я особи вирішується в іншому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту уточненої позовної заяви, підставою для визнання недійсними договорів дарування від 1 вересня 2018 року житлового будинку, за реєстровим НОМЕР_1, земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_2, кадастровий номер :01:054:0032, земельної ділянки, за реєстровим НОМЕР_3 за кадастровим номером :01:054:0056, які розташовані по АДРЕСА_1 , та заяви про скасування заповіту за реєстровим № 49 від 18 лютого 2019 року, позивач зазначає, зокрема, ст. 225 ЦК України, вказуючи, що ОСОБА_2 на час укладання спірних правочинів вживала заспокійливі ліки та в силу свого віку, на думку позивача, не усвідомлювала значення своїх дій.

Звертаючись до суду з клопотанням про витребування медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , позивач обґрунтовувала клопотання необхідністю призначення та проведення комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи.

Однак, ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.М. про призначення комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи відмовлено.

Відтак, вирішення питання про витребування медичної документації щодо стану здоров`я відповідача без порушення питання про призначення комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи, є передчасним.

Також колегія суддів не може погодитись і з висновком суду щодо мотивів відмови у задоволенні заяви про виклик свідків, які, на думку позивача, зможуть надати пояснення діям ОСОБА_2 при вчиненні договорів дарування та скасування заповіту, та її стосунків із сином ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_1 , оскільки обставини, з яких представник позивача просить допитати свідків не пов`язані з предметом та підставами позову.

Крім того, заява про виклик свідків не є клопотанням про витребування доказів, а, відтак, не підлягає розгляду в порядку ст.. 137 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 29 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.М. підлягає зміні в частині мотивів відмови з викладенням мотивувальної частини ухвали у редакції даної постанови.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Коляди А.М. про винесення окремої ухвали в порядку ч. 10 ст. 262 ЦПК України та скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області про відкриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на зазначеній нормі процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді