Справа № 456/2778/19
Провадження № 2/456/241/2020
РІШЕННЯ

іменем України

04 серпня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/2778/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом, -

встановив:

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 , є ї сином. Позивачу на праві приватної власності належить квартира житловою площею 64.6кв.м., загальною площею 103.0кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.2010р. У квартирі мають зареєстроване місце проживання позивач, її чоловік ОСОБА_3 , та сини, відповідач у справі. Позивач з чоловіком проживають у квартирі безвиїзно. Відповідач не проживає у квартирі, не користується нею. Син ОСОБА_4 , з вересня 1994року та син ОСОБА_5 з вересня 2000року. Вони залишили квартиру, виїхавши на навчання. Але закінчивши навчання вже додому не повернулися. В квартирі немає їх особистих речей, майна. Вони не несуть витрат по утриманню квартири, не сплачують комунальні послуги. За новим місцем проживання вони влаштували своє життя. Мають інше житло, де зареєстрували своє місце проживання, працюють, додому повертатися не бажають. Із-за того, що відповідач має зареєстроване місце проживання в квартирі, вона не можу оформити житлові субсидії, сплачує комунальні послуги з розрахунку і за нього. Добровільно знятися з реєстрації відповідач ОСОБА_2 , не бажає. Тривалий період часу не проживаючи в квартирі без поважних причин, відповідач втратив право на користування нею, але визнати його таким, що може лише через суд, тому звернулась до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не надав, повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні вказали, що відповідач більше 15 років не живе у спірній квартирі і його вони там не бачили, приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2010р., ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, проживання в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що в квартирі, зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію на постійне місце проживання виданої мером міста Кракова від 29.04.2019р., вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_2, з 15.01.2018р.

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З матеріалів справи вбачається, що в квартирі позивача зареєстрований відповідач, якого позивач просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, але вже тривалий час в ньому не проживає.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст..16, 321, 391, 402, 406 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 14 серпня 2020р.

Суддя Р. Т. Шрамко