Дата документу 01.09.2020 Справа № 319/1056/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 319/1056/19Головуючий у 1-й інстанції Жупанова І.Б.
Пр. № 22-ц/807/1986/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Банк звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області поштою (а.с. 40) із вищезазначеним позовом на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 2-4), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2010 року станом на 15.07.2019 року у розмірі 11639,48 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 4673,48 грн., заборгованості простроченим тілом кредиту 1887,26 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 00,00 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 3248,29 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн. 800,00 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500 грн., (процентна складова) 530,45 грн., від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 1921,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи було визначено суддю суду першої інстанції Мальованого В.О. (а.с. 41).

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року (а.с.41) дану справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Жупанову І.Б. (а.с. 46).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 51) відкрито провадження у цій справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року (а.с. 65-67) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2010 року в розмірі 9752,22 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 4673,48 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 3248,29 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу понад 100 грн. 800,00 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500 грн., (процентна складова) 530,45 грн.

Відмовлено в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за простроченим тілом кредиту 1887,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судовий збір в сумі 1609,52 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 70-89) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, в оскаржуваній частині, яким позовні вимоги Банка про стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 1887,26 грн. задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 91).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 08 травня 2020 року (а.с. 92), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 166).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Крім того, у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала на лікарняному, а з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року - у відпустці (а.с. 109).

Також, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України вказаного Закону № 540-IX, якій набрав чинності з 02 квітня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 вищезазначене рішення суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог Банку, в апеляційному порядку не оскаржувала.

Банк оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині незадоволених вимог щодо стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 1887,26 грн.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - частині незадоволених вимог щодо стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 1887,26 грн.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині ухвалити нове рішення (п.2).

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення… частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у задоволенні його позову у цій справі в частині стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 1887,26 грн. та, відповідно, судового збору пропорційно до цієї суми заборгованості, керувався ст. ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК, ст.ст. 207, 525-526, 1046-1051 ЦК України та виходив із того, що доводи позовної заяви про те, що заборгованість за тілом кредиту складається з заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається, що прострочена заборгованість у сумі 1887,26 грн. становить собою заборгованість за тілом кредиту, а підписана відповідачкою довідка про умови кредитування не містить положень, щодо порядку нарахування «простроченого тіла кредиту» та підстав його нарахування.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, не відповідає.

Апеляційним судом встановлено, що Банк у цій справі просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту (фактично отриманими кредитними коштами), яка складається із 2-х складових, а саме: 4673,48 грн. заборгованості за тілом кредиту та 1887,26 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту (позов а.с. 3 зворот), у стягненні з відповідача останньої складової суд першої інстанції безпідставно відмовив Банку у цій справі, чим порушив норми матеріального права.

Оскільки, суд першої інстанції неналежним чином дослідив умови укладеного між сторонами вищезазначеного договору б/н від 11.11.2010 року, якій за своїм змістом є договором приєднання (ст. 634 ЦК України).

Прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернуті у строк, передбачений договором. З плином часу частина суми заборгованості за тілом кредиту (яка не була погашена своєчасно) стає простроченою, що відображено у розрахунку Банку про заборгованість відповідача у цій справі (а.с.5-7), якій відповідач у цій справі у цій частині не спростувала, що також підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 76-81 яка була додана Банком до апеляційної скарги у цій справі, та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги Банку).

Тому, суд першої інстанції мав виходити у цій справі, з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі, у тому числі у цій частині (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом оскарження у цій справі, в частині відмови Банку у стягненні з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту 1887,26 грн. та судового збору пропорційно до суми цієї заборгованості слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення, стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2010 року у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1887,26 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч.ч.1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги Банку у цій справі при вищевикладених обставинах, останній має право на стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у належному розмірі 778,70 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми 1887,26 грн. = 311,48 грн. (розрахунок: 1921,00 грн. *1887,26 грн./11639,48 грн.)+ судовий збір за апеляційну скаргу 150% від 311,48 грн. = 467,22 грн.)

Оскільки, за змістом ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір»: якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині позовних вимог (оспорюваних сум).

Апеляційним судом встановлено, що Банк оскаржує рішення у цій справі лише в частині відмови у позові на суму 1887,26 грн., але сплачує при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2881,50 грн. (а.с.82), ніби він оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі у повному обсязі.

Звідси, сума зайво сплаченого Банком судового збору при подачі апеляційної скарги складає 2414,28 грн. (розрахунок: 2881,50 грн. - 467,22 грн.), який може бути повернутий у подальшому апеляційним судом Банку за результатами розгляду відповідного клопотання останнього в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374- 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом оскарження у цій справі, в частині відмови Банку у стягненні з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту 1887,26 грн. та судового збору пропорційно до суми цієї заборгованості скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2010 року у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1887,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 778,70 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 01.09.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.