У Х В А Л А Справа № 200/1881/18

Провадження № 2-з/932/42/20

30 березня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Шевченківська районна у м. Дніпрі рада в особі Управління-служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав.

13 вересня 2019 року до суду надійшла заява позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій прохає вжити такий захід забезпечення позову, як зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити явку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для приватної бесіди із нею, як матір`ю дитини, у присутності практикуючого психолога ОСОБА_4 , без присутності будь-яких інших осіб, по дві години на день у понеділок, вівторок, середу кожного тижня в кожному році.

Заяву обґрунтовує тим, що дитина проживає разом із батьком, який чинить їй перешкоди у спілкуванні із сином. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року задоволено її вимоги про відібрання дитини від батька та повернення матері, однак це рішення не виконано, оскільки ОСОБА_2 переховує дитину. Для розв`язання позовних вимог Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради залучена для складення висновку щодо доцільності позбавлення батьківських справ, однак скласти висновок можливості не має, через те, що відповідач на засідання комісії не з`являється та не забезпечує явку дитини. Вважає, що така поведінка батька дитини дає підстави стверджувати про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист її права. Так, у випадку задоволення її позовних вимог, внаслідок відсутності емоційного контакту між нею та сином, останній може не забажати мешкати разом із нею. Обраний нею спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, а можливість його застосування підтверджується постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року по справі № 344/16653/16-ц. Задоволення цієї її заяви буде сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків із сином. Як мешканка Російської Федерації, не має можливості кожного місяця приїздити до України, але намагатиметься забезпечити свою явку кожні три-п`ять разів на рік, з тривалістю в тиждень.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 вересня 2019 року цю заяву передано для розгляду судді Лукіновій К.С.

Внаслідок закінчення строку відрядження судді ОСОБА_5 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, на підставі розпорядження керівника апарату суду за № 222 від 19 листопада 2019 року, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду цю заяву передано для розгляду судді Женеску Е.В.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду за № 115 від 19 березня 2020 року, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано для розгляду цьому складу суду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Способами забезпечення позову, згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання заяви про забезпечення позову, є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що вона задоволенню не підлягає.

Так, предметом спору в об`єднаній цивільній справі є позбавлення батьківських прав.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачка зазначає, що у випадку задоволення її позовних вимог майбутнє рішення суду буде неможливо виконати або ефективний захист її прав та інтересів буде неможливим, через те, що дитина чотири роки з нею не мешкає, вона втратила із сином емоційний зв`язок та дитина може не забажати мешкати разом із нею. Вважає, що вжиття такого заходу забезпечення позову, як зобов`язання відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 забезпечити явку дитини до кабінету практикуючого психолога ОСОБА_4 , для приватних бесід із нею, як матір`ю дитини, без присутності інших осіб, в обумовлені нею дні, дозволить виконати майбутнє рішення суду та здійснити ефективний захист її права.

Погодитись із такими твердженнями позивачки неможливо, виходячи із наступного. Рішення суду про позбавлення батьківських прав, на відміну від рішення суду про відібрання дитини чи про встановлення побачення з дитиною, усунення перешкод у побаченні з дитиною, згідно із вимогами Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню не підлягає та буде вважатись виконаним із моменту набрання ним законної сили. Результатом набрання законної сили рішенням суду про позбавлення батьківських прав батька і/або матері є втрата всіх прав, заснованих на спорідненості з дитиною. Відтак, ризики утруднення виконання чи невиконання можливого майбутнього рішення суду, відсутні.

Що стосується твердження позивачки про те, що у випадку невжиття обраного нею способу забезпечення позову буде неможливим ефективний захист її невизнаного, оспорюваного права чи інтересу, оскільки дитина може не забажати жити із нею, суд зазначає наступне. Предметом спору у цій справі не є визначення місця проживання дитини чи усунення перешкод у спілкуванні із дитиною, а самі позовні вимоги спрямовані, перш за все, не на захист права позивачки за зустрічним позовом, а на захист прав та інтересів дитини, які полягають у належному виконанні батьками свої батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Неналежним виконанням батьківських обов`язків порушуються саме права та інтереси дитини, а не її матері. Відтак, ризики унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки за зустрічним позовом, відсутні.

Крім цього, не можна погодитись із посиланням позивачки на практику касаційного суду щодо можливості застосування у цій справі обраного нею способу забезпечення позову, оскільки постанова Верховного Суду від 04 квітня 2018 року по справі № 344/16653/16-ц, відповідно якої зустрічі матері з дитиною в кабінеті та в присутності кваліфікованого професійного психолога сприятиме відновленню та налагодженню емоційних стосунків між матір`ю та дитиною, що відповідає законним інтересам як матері так і дитини, прийнята у справі про відібрання дитини від батька, а у не справі про позбавлення батьківських прав. Дійсно, у справі про відібрання дитини від батька, такий захід забезпечення позову може бути співмірний позовним вимогам, позаяк у справі про позбавлення батьківських прав він таким не є.

Оскільки підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді відповідних ризиків не встановлені, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Ю. Литвиненко