РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2020 року Справа № 133/1743/20

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Воронюк В.А

при секретарі Медик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Глуховецької селищної ОТГ Козятинського району про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просив визначити розмір часток у праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та йому, а померлій 26 жовтня 2019 року ОСОБА_3 належало по 1/3 частки за кожним співвласником квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Глухівецьким гірничо-збагачувальним каоліновим комбінатом 13 грудня 1994 року та зареєстроване у Вінницькому ООБТІ 21.121994 за реєстровим № 126, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та йому, ОСОБА_1 .

Його мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після її смерті він прийняв, шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Козятинського нотаріального округу Барської І.О.

Крім нього, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його батько - відповідач по справі ОСОБА_2 , який відмовився від спадщини на його користь.

З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріуса, який роз`яснив йому, що обсяг спадкового майна не визначено, зокрема не визначені частки співвласників квартири, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме свідоцтво про право власності на житло, видане без зазначення конкретних часток, тобто квартира є спільною сумісною власністю.

При отриманні свідоцтва про право власності частки співвласників квартири виділені не були, але при цьому розумілось, що частки у спільній сумісній власності рівні, тому що всі вони користувались рівними правами та несли рівні обов`язки щодо квартири.

В зв`язку з викладеним вище, він змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Глуховецької селищної ОТГ Козятинського району в судове засідання не з"явилися, проте подали заяви про слухання справи у їх відсутність, позов визнають.

Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що 13 грудня 1994 року Глухівецьким гірничо-збагачувальним каоліновим комбінатом ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстроване у Вінницькому ООБТІ 21.121994 за реєстровим № 126, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.10.2019 (а.с.5).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син - позивач по справі ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги (а.с.3-4,6).

Крім нього, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є чоловік померлої - відповідач по справі ОСОБА_2 , який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з права власності на частину квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_1 після смерті матері спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Барської І.О. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 позивач не має можливості, оскільки частка померлої у праві спільної сумісної власності не визначена, як не визначена його частка і частка відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності померлій ОСОБА_3 , позивачу - ОСОБА_1 , відповідачу - ОСОБА_2 , то виходячи із змісту ст. 370 ЦК України, відповідно їх ідеальні частки у праві спільної сумісної власності є рівними і дорівнюють по 1/3 частці на кожного.

Керуючись ст. ст. 370 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити розмір часток у праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а померлій 26 жовтня 2019 року ОСОБА_3 належало по 1/3 частки за кожним співвласником квартири.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повне рішення виготовлено 03.09.2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

03.09.2020