КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ

Справа № 755/5283/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/7890/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва постановленого під головуванням судді Марфіної Н.В. 09 липня 2019 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська, 2б», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виселення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 припинити дії щодо використання квартири не за призначенням та дії щодо порушення правил утримання домашніх тварин, а саме, виселити з квартири АДРЕСА_1 собак та котів, кількість яких перевищує одну тварину; зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 дотримуватись санітарно - гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, дотримуватись норм співжиття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона, відповідач та треті особи, є мешканцями та власниками квартир в багатоповерховому будинку АДРЕСА_2 , ОСББ «Микільсько-Слобідська 2Б» здійснюєутримання та управління будинком. Відповідач, є власником та мешканцем квартири АДРЕСА_3 розташованої на 15 поверсі цього будинку, вона утримує велику кількість тварин (собак та кішок), проте належного догляду за ними не здійснює. Тому на 15 поверсі та нижче, в ліфтових кабінах наявний сильний неприємний сморід, що створює несприятливі та антисанітарні умови для всіх мешканців під`їзду. Викладене підтверджується чисельними Актами та переписками з відповідними службами, які не дали позитивного результату. Відповідач ухиляється від дотримання санітарно - гігієнічних норм експлуатації приміщення,тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська, 2б», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виселення та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Зобов`язано власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 припинити дії щодо використання квартири не за призначенням та дії щодо порушення правил утримання домашніх тварин, а саме, виселити з квартири АДРЕСА_1 собак та котів, кількість яких перевищує одну тварину.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено факт порушення відповідачем санітарно-гігієнічні норми експлуатації приміщення, внаслідок неналежного утримання домашніх тварин.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга, оскільки вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи. Вказує на те, що позивачем не доведено жодним доказом твердження, що в квартирі відповідача утримується велика кількість собак і котів, більше того таке твердження є оціночним, не ґрунтується на фактичних даних і є лише припущенням. Зазначає, що вимога позивача про зобов`язання використовувати належну їй квартиру за призначенням є зловживанням правом звернення до суду, так як квартира нею використовується за призначення, а саме для проживання. Також вказує на те, що чинним законодавством не встановлено обмеження щодо кількості тварин, які можуть утримуватись в квартирі і до адміністративної відповідальності через неналежне утримання тварин та порушення санітарно-гігієнічних норм вона не притягувалась.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила про задоволення заявлених нею вимог.

Позивач ОСОБА_2 та представника ОСББ «Микільсько-Слобідська, 2-Б» - Гнатуш Н.В., Міщенко С.Л. заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.18).

З листів Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» №110/23-804 від 21 жовтня 2016 року та № 3110/23-277 від 11 вересня 2017 року вбачається, що представники відділення декілька разів спілкувались з власницею квартири АДРЕСА_1 щодо утримання у її квартирі великої кількості тварин, але власниця категорично відмовляється передавати тварин у притулок або додержуватись правил утримання тварин у багатоквартирних будинках, також зазначено про те, що працівниками відділення проводяться додаткові вологі прибирання місць загального користування 15 поверху зазначеного будинку (а.с.8).

14 листопада 2016 року комісією у складі: начальника відділу розвитку та реформування житлово - комунальної інфраструктури управління ЖКГ Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, начальника відділення «Лівобережне» комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс», майстра відділення, лікаря - ветеринара КП «Притулок для тварин», мешканки секції №6 (кв. НОМЕР_1 ) будинку АДРЕСА_2 , офіцера поліції Дніпровського району, складений акт про те, що на момент обстеження будинку виявлено наступне: під`їзд №6 знаходиться у задовільному санітарно - технічному стані; на 15-му поверсі чути неприємний сморід; власниця квартири АДРЕСА_3 двері не відчиняла, спілкуватись з членами комісії відмовилась (а.с.11).

Актом від 06 жовтня 2017 року, комісією в складі кінолога Литвиненко Д.В. , головного спеціаліст ЖКГ Дніпровського району Кобець І.А., Марченко К.А., старшого майстра відділення КП «Житло-Сервіс» Шараєвської Н.П. , під час опитування консьєржа буд. АДРЕСА_2 , було виявлено, що власниця квартири АДРЕСА_3 даного будинку випускає котів з квартири у місця загального користування, внаслідок чого в під`їзді стоїть сморід. Мешканці під'їзду скаржаться на антисанітарні умови. Проте, під час рейду на поверсі котів виявлено не було (а.с.13).

Також, 10 квітня 2018 року комісією у складі: голови правління ОСББ «Микільсько-Слобідська 2-Б» Міщенко С. Л. та мешканців 6-ї секції житлового будинку АДРЕСА_2 складено Акт про те, що під`їзд №6 знаходиться у задовільному санітарно-технічному стані; на 15-му поверсі чути неприємний сморід; власниця квартири АДРЕСА_3 двері не відчиняла, спілкуватись з членами комісії відмовилась; власники квартир на 15 та 16 поверхах відмітили про те, що останнім часом в помешканнях з`явилась неймовірна кількість тарганів (а.с.16).

Відповідно до ст.6 ЖК Української PCP, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

В силу до ст.10 ЖК Української PCP, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

В порядку ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації житлового приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.

Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування (ч. 2 цієї норми Закону).

Дозволяється утримувати домашніх тварин у квартирах, де проживає кілька сімей, лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири. При цьому не дозволяється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування (ч. 7 цієї норми Закону).

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх зарин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин (ч.8 ст. 9 цього Закону).

Відповідно до абз. 7 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил утримання тварин у домашніх умовах; утримувати тварин у квартирі, де проживають співвласники або наймачі (орендарі), за погодженням з ними.

Згідно з п.3 Правил утримання собак та котів в м. Києві затверджених рішенням Київської міської ради (V сесія V скликання) «Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві» від 25 жовтня 2007 року № 1079/3912 (надалі - Правила), власникам собак і котів дозволяється утримувати цих тварин у квартирах, де проживає одна сім`я, за кількістю, обмеженою можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цих Правил. Забороняється утримувати собак та котів у місцях загального користування (коридорах, приміщеннях підвального типу, на сходах, горищах тощо) (п.п.3.1). Також забороняється утримувати собак незареєстрованих належним чином (п.п.3.2.). При утриманні собак і котів їх власникам необхідно, зокрема, забезпечити дотримання санітарно-гігієнічних норм та громадського порядку (п.п.3.4.).

В силу ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є мешканцями та власниками квартир та співвласниками приміщень загального користування одного будинку.

Позивач та треті особи у справі стверджують, що відповідач утримує в своїй квартирі, яка є однокімнатною, велику кількість котів та собак. Матеріали справи не містять документально-підтверджених даних про кількість тварин, які знаходяться в квартирі відповідача. Проте, в судовому засіданні апеляційного суду відповідач визнала обставину утримання тварин у кількості одна собака і чотири коти у власній квартирі.

Положеннями чинного законодавства не встановлюється обмеження, щодо кількості тварин, які можуть утримуватись в житлових приміщеннях, лише встановлено обмеження можливістю забезпечення їм належних умов. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин не забезпечення відповідачем належних умов утримання тварин.

В підтвердження позовних вимог позивачем були надані акти, проте з їх текстів вбачається, що місця загального користування (під'їзд № 6) знаходяться в задовільному санітарно-технічному стані. Так, в цих актах зазначається про наявність на 15 поверсі неприємного запаху від життєдіяльності котів, проте самих котів у місцях загального користування не виявлено, не встановлена належність котів відповідачу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 порушує санітарно-гігієнічні норми експлуатації приміщення, внаслідок неналежного утримання домашніх тварин не ґрунтується на належних та допустимих доказах, наявних в матеріалах справах. Відповідно, не можна вважати обгрунтованим застосування судом першої інстанції такого способу захисту прав позивача, як зобов`язання припинити дії щодо порушення правил утримання домашніх тварин. До того ж такий спосіб захисту, як виселення з квартири тварин, кількість яких перевищує одну тварину, не передбачений нормами чинного законодавства, не конкретизований, так як судом не встановлена кількість тварин, що знаходяться в квартирі відповідача, чи є вони зареєстрованими, які з них підлягають виселенню, і куди вони мають бути переміщені.

Слід погодитись з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції такого способі захисту як зобов`язання припинити дії щодо використання квартири не за призначенням. Судом встановлено, що відповідач проживає у вказаній квартирі, доказів використання її в промислових чи інших цілях матеріали справи не містять, таким чином квартира використовується відповідачем для проживання, тобто за призначенням.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про виселення та зобов`язання вчинити діїпідлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська, 2б», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виселення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 04 вересня 2020 року.