Провадження 2/127/3393/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №127/20883/20 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору поставки обладнання та стягнення коштів, сплачених за цим договором у розмірі 853 494, 88 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 подав до суду разом із позовною заявою окрему заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1 ст.151 ЦПК України).

Однак, заявником вищезазначені вимоги не дотримано.

Зокрема, у заяві не вказані пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, заява також не містить доказів на підтвердження зареєстровангого у встановленому законом порядку місця проживання позивача, наявності майна у достатньому розмірі для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Хоча згідно із ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Крім цього заявником не наведено ніякого обгрунтування на підтвердження ризиків невиконання рішення суду у разі задоволення позову з урахуванням поведінки сторони відповідача у попередніх судових процесах, відсутності можливості застосувати інші менш обтяжливі заходи забезпечення позову для відповідача, щодо співмірності заявлених позовних вимог і обраного позивачем заходу забезпечення позову.

До того ж, заявником у заяві не вказано інші відомості, потрібні для забезпечення позову з огляду на положення ч.1 ст.157 ЦПК України, відповідно до якого ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленого законом (дата народження боржника - фізичної особи, інші дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, реквізити рахунків стягувача і боржника).

У прохальній частині заяви також не зазначено прізвище, ім`я та по батькові стягувача та боржника, їх місця проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника. Відповідні вимоги про забезпечення позову слід конкретизувати відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявникові.

За таких обставин вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153, 260, 261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №127/20883/20 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: