Справа № 352/1754/19
Провадження № 22-ц/4808/1117/20
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

11 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 29 липня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тисменицького районного суду від 29 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тисменицької районної ради, КНП «Єзупільська міська лікарня» Тисменицької районної ради, про визнання протиправним та скасування рішення районної ради, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення з роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із цим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Однак, скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та, відповідно, вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору згідно закону за подання та розгляд апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що за цією категорією справ він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Наведені апелянтом доводи є помилковими з огляду на таке.

За змістом положень статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

За таких обставин ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за майнову вимогу - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому така заява або скарга подається.

За положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (частина друга статті 176 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої цієї статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просив стягнути з КНП «Єзупільська міська лікарня» Тисменицької районної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2019 року по 27 грудня 2019 року в розмірі 100 045,80 грн та з 28 грудня 2019 року по день ухвалення судового рішення. При цьому за останній період суму грошових коштів не визначив.

Таким чином, попередній розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 1 500,69 грн (100 045,80 грн х 1% х 150%).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач УК у м.Ів.-Фр./ОТГ м.Ів.-Фр./ 22030101, код отримувача (ЄДРПО) 37952250, банк отримувача Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0009612, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд. Оригінал платіжного документа направити в апеляційний суд.

Як передбачено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 29 липня 2020 року залишити без руху. Надати апелянту термін для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мелінишин