Справа № 471/411/20
Провадження №2/471/226/20
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участю секретаря - Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому провадженні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/411/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла його бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0095851, виданого на підставі рішення Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 18.12.1997 року №227-р. Фактично після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв син останньої та батько позивача - ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на день її смерті. Однак, ОСОБА_4 спадщину після смерті матері належним чином не оформив і також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони по справі як діти померлого ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, та такими, що прийняли спадщину, так як на день смерті батька проживали та були зареєстровані разом з ним. Звернувшись до нотаріальної контори при усній консультації, з`ясувалось, що оскільки втрачено оригінал сертифікату, позивач не має можливості оформити спадкове майно. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Дублікати сертифікатів на право на земельну частку(пай) не видаються і навіть архівних копій сертифікатів не виготовлялося. Крім того, перепоною в оформленні спадщини є наявність інших спадкоємців: відповідача ОСОБА_2 , який також вважається таким, що прийняв спадщину, але в той же час, він не бажає оформляти спадщину та відмовляється від своєї частки в спадщині на користь позивача. Відмовитись від прийняття спадщини в нотаріальній конторі брат не може, бо такого після спливу шестимісячного терміну після відкриття спадщини не передбачено законом.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0095851, виданого на підставі рішення Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 18.12.1997 року №227-р. (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа заведена не була (а.с. 25-26).

Відповідно до довідки Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 923 від 20.12.2019 року, до складу сім`ї померлої ОСОБА_3 входив її син ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав із померлою за однією адресою з 1962 року по 2004 рік (а.с. 7).

Враховуючи те, що цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

ОСОБА_4 фактично вступив у володіння та користування спадковим майном після смерті матері, оскільки фактично прийняв спадщину після її смерті, проживав в будинку померлої, користувався речами домашнього вжитку тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа заведена не була (а.с. 28-29).

Відповідно до довідки Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 100 від 24.01.2020 року, до складу сім`ї померлого ОСОБА_4 входив його син ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою померлого з 2004 року по теперішній час (а.с. 8).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Під час судового засідання судом було встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну частку втрачено.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0095851, виданого на підставі рішення Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 18.12.1997 року №227-р, на яку мала право ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 7,49 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0095851, виданого на підставі рішення Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 18.12.1997 року №227-р, на яку мала право ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено, в порядку ст. 354 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяІ.Б. Скарницька