Справа № 465/2382/19 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/811/1466/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

судового засідання

18 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 25 квітня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що перераховані Відповідачем на користь неповнолітнього сина на банківський рахунок ЮНІОР кошти ОСОБА_4 використовувати для забезпечення свого гармонійного розвитку не може, а відтак їх не слід враховувати при ухваленні оскаржуваного рішення.

Також вказує, що суд не встановив стан здоров`я та матеріальне становище ОСОБА_4 , матеріальне становище його матері та її дійсні витрати на утримання неповнолітнього сина. Так, за період з січня 2018 року по даний момент Відповідачем було перераховано на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 4350 доларів та 90 000 грн, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо забезпечення потреб дитини, суд першої інстанції не з`ясував обсяг аналогічних витрат Позивача, та на які потреби були використані такі значні суми коштів.

Зазначає, що ОСОБА_1 залишив у розпорядженні Позивачки та їхніх двох дітей - облаштовану двохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , де вони й проживають до цього часу; два легкових автомобіля Шкода Октавія 2006 р.в., Субару Імпреза 2003 р.в., якими вони користуються; а також грошову суму готівкою у розмірі 7000 дол. США. Також, суд першої інстанції не відобразив в оскаржуваному рішенні, що Відповідач, в якості погашення аліментного обов`язку щодо свого неповнолітнього сина, пропонував Позивачеві передати неповнолітньому ОСОБА_4 у власність частку у вищезазначеній квартирі. Вказані обставини у судовому засіданні підтвердила Позивач, однак не пристала на цю пропозицію.

На думку скаржника, зважаючи на відсутність між сторонами спору, оскільки скаржник систематично та безперервно в добровільному порядку виконує свій обов`язок по утриманню свого неповнолітнього сина, суд першої інстанції, мав би встановити дійсні обставини справи та відмовити у задоволенні позову як безпідставного.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зняття справи з апеляційного розгляду з направленням до суду першої інстанції для вирішення питання щодо виправлення описки

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , сином сторін, на користь якого стягуються аліменти є ОСОБА_4 (а.с. 12).

В той же час, в другому абзаці резолютивної частини оскаржуваного рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2020 року помилково зазначено ім`я та по-батькові сина сторін, а саме замість ОСОБА_4 зазначено ОСОБА_1 (а.с. 88).

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в частині четвертій статті 297 ЦПК ( в редакції 2004 року, аналогічна норма міститься в частині третій статті 365 ЦПК України) як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Враховуючи, що описка може бути виправлена лише судом, який ухвалив судове рішення, у якому допущена описка, колегія суддів приходить до висновку, що цивільну справу слід зняти з апеляційного розгляду та направити до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 269, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів зняти з апеляційного розгляду та направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо виправлення описки у строк до 05 жовтня 2020 року, після чого справу повернути до Львівського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.