Справа № 686/4377/20
Провадження № 2/686/2482/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020

28 серпня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перун А.М.,

представника відповідача Савіського В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання кредитного договору№0157-7945 від 17.04.2019 року недійсним та захист прав споживачів.

17.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0157-7945, за яким позивачу надано кредит на строк 14 днів у сумі 7800 грн. під 2% від суми кредиту за кожен день користування. Річна відсоткова ставка 730%. Згідно п.5 Кредитного договору сукупна вартість кредиту складає 128% від суми кредиту(у відсотковому виражені) або 9984 грн.та включає в себе проценти за користування кредитом 28% від суми кредиту або 2184 грн.

Згідно з п.6 кредитного договору, у разі якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк встановлений п.2. договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити включно до 2% пені від неповернутої суми кредиту за кожен день прострочення.

Кредит надавався позичальнику за допомогою електронних пристроїв та мережі інтернет.

Позивач вказує, що її не було надано інформацію надання якої передбачено чинним законодавством України, ч.2 ст.12. Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не ознайомлено з Правилами надання грошових коштів, що є частиною кредитного договору. Позивачу не було надано достатньо часу, щоб прийняти виважене рішення по кредитуванню. Кредитний договір містить безліч умов, з якими позивач ніколи не зустрічалась, та як результат укладення кредитного договору на невигідних для неї умовах. Підставою визнання кредитного договору недійсним позивач називає ст.ст.203,215,230 ЦК України, введення її в оману, щодо обставин які мають істотне значення для укладення договору.

Позивач вказує, що відповідачем включені до договору несправедливі умови в порушення норм ст.18п.5ч.3 З.У. «Про захист прав споживачів» в частині встановлення відсоткової ставки-2% в день та річної 730%, встановлення штрафних санкцій 2% пені від неповернутої сумии кредиту за кожен день прострочення:7800х(2х365)%/365х14=2184 грн. Відповідач порушив абз.5,11 п.2 ст.8 З.У. «Про захист персональних даних».

Розгляд справи здійснювався в режимі відео конференції. Позивач в судове засідання не з`явилась, просила здійснити розгляд справи за її відсутності.Відповідач направив уповноваженого представника, який заперечив позовні вимоги та направив письмовий відзив на позов. Вказав, що кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», з дотриманням встановленого алгоритму та послідовності дій. Відповідачем надана позивачу повна інформація щодо умов кредитування у відповідності до З.У.Про захист прав споживачів та З.У. «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».На офіційному веб-сайті відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту(примірний договір) та порядку його укладення;наявна доступна довідкова інформація. Крім того, відповідно до п.5.6. Правил кредитування, у редакції, яка діяла на час укладення договору між сторонами:»У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором протягом 72 годин з дати прийняття рішення про надання кредиту, кредитодавець має право скасувати це рішення.При цьому заявник не позбавляється можливості знову подати заяву на кредит в загальному порядку».

Позивачем було укладено з відповідачем протягом 2019 року декілька кредитних договорів:

№0110-6372 від 10.01.2019 на суму 3000 грн.-зобовязання виконано;

№0116-5741 від 23.01.2019 року на суму 5000грн.-зобовязання виконано;

№0118-7495 від 28.01.2019 року на суму 7800 грн.-зобовязання виконано;

№0122-8324 від 06.02.2019 року на суму 7800грн.-зобовязання виконано;

№0157-7945 від 17.04.2019 р. на суму 7800грн.-зобовязання не виконані.

Укладаючи договори, позивач надала добровільну згоду на обробку щодо неї персональних даних.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №0157-7945 17 квітня 2019 року. Строк кредиту 14 днів.Сума кредиту 7800 грн., нараховані проценти 2184 грн. Разом до сплати 9984 грн. Річна відсоткова ставка 730%. Згідно з п.6 кредитного договору, у разі якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк встановлений п.2. договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити включно до 2% пені від неповернутої суми кредиту за кожен день прострочення. Позивачем було укладено з відповідачем протягом 2019 року пять кредитних договорів:№0110-6372 від 10.01.2019 на суму 3000 грн.;№0116-5741 від 23.01.2019 року на суму 5000грн.;№0118-7495 від 28.01.2019 року на суму 7800 грн.; №0122-8324 від 06.02.2019 року на суму 7800грн.;№0157-7945 від 17.04.2019 р. на суму 7800грн., і лише за останнім зобов`язання не виконані.

Визначена компенсація у розмірі 2184грн. внаслідок невиконання кредитних зобов`язань позивачем складає менше 50% від суми кредиту 7800грн.(7800х50%=3900грн.).

Кредитний договір від 17.04.2019р. укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

Так, відповідно до Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу.

За статтею 6 вказаного Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документу, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документу. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Відповідно до ст.8 вказаного Закону юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Укладаючи договір, позивач підтвердив ознайомлення його з Правилами надання грошових коштів, текст яких розміщено на сайті відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у вільному доступі для всіх клієнтів(п.8 кредитного договору); отримання від відповідача інформації, надання якої передбачено чинним законодавством, зокрема, ст..12 З.У.Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Укр кредит фінанс» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за ч.1 ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч.1 ст.638 ЦК України та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа до укладення з клієнтом договору про надання фінансової послуги додатково надає йому інформацію про: 1) фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг; 2) умови надання додаткових фінансових послуг та їх вартість; 3) порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; 4) правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; 5) механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; 6) реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; 7) розмір винагороди фінансової установи у разі, коли вона пропонує фінансові послуги, що надаються іншими фінансовими установами.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів`в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Статтями 15 та 23 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено відповідальність суб`єкта господарювання, яка не містить положень про такі наслідки як недійсність договору.

Зі змісту оскаржуваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору.

За ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається недійсним.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.(ст..230 ЦК).

Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів`продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

У статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також зазначено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача про те, що перед укладенням договору вона не була ознайомлена з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», є необґрунтованими, оскільки, звернувшись до відповідача із заявкою на отримання кредиту та, підписавши договір, позивач засвідчила той факт, що вона обізнана з Правилами, які включають в себе і умови кредитування.

За ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

Згідно зі ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Разом з тим, умови оскаржуваного договору не суперечать вказаним положенням законодавства та не містить умов про необхідність сплати позивачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Приписами статті 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 частини 1 статті 3 вказаного Закону зазначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

На підтвердження факту укладення даного договору саме позивачем свідчить: зазначення в договорі його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання та надсилання відповідачу копій свого паспорта та ідентифікаційного номеру, а також надання номеру мобільного телефону - за допомогою якого тільки можливо «підписати» договір, шляхом надсилання відповідного коду.

На підтвердження перерахування суми кредиту відповідач надав витяг з реєстру банку щодо видачі позивачу кредиту у розмірі 7800грн.

Крім того, в матеріалах справи містяться витяги з реєстрів банків щодо часткового погашення кредиту за договором від 17.04.2019 р.:25.04.2019р.-700грн., 05.05.2019 р.-1600 грн., 09.05.2019р.-1288 грн.

Разом з цим матеріали справи не містять належних доказів на спростування факту отримання позивачем зазначених коштів.

Отже, наведені обставини спростовують доводи позивача про те, що вона не підписувала даний договір, адже вона фактично оформила його відповідно до визначеної правилами процедури, здійснила його та користувалась кредитними коштами та сплачувала платежі за даним кредитним договором.

Позивач дала згоду на збирання та розповсюдження власних персональних даних, у звязку з укладенням договору та його виконанням. Договір укладено відповідно до ст.ст.6,207,627 Цивільного кодексу України, зміст яких позивачу розяснено і підписано зі сторони кредитора шляхом нанесення типографськими/або електронно-цифровими засобами відбитків печаток та підписів уповноважених осіб. Сторони дали згоду на таку письмову форму договору.

Підписанням кредитного договору, позивач підтвердив отримання повної інформації про умови кредитування.Внаслідок підтвердженого факту отримання позивачем кредиту, у останнього виник обовязок повернути отриманий кредит.

Стаття 18 Закону України „Про захист прав споживачів" передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Факт нечесної підприємницької діяльності, ненадання інформації, надання неповної інформації, несвоєчасне надання інформації щодо кредитного продукту щодо умов кредитування, що мало наслідком порушення прав позивача, не доведено позивачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Кредитний договір відповідає вимогам законодавства, моральним засадам суспільства, введення в оману позивача, не порушує прав та законних інтересів, підписаний праводієздатними субєктами, уповноваженими особами, невідповідність вимогам закону, як і будь-який примус щодо укладення договору не доведено, підстав, в межах заявлених позовних вимог, визнавати його недійсним немає.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами є несправедливими до позивача, оскільки при підписанні договору позивач мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору і протягом дії вказаного договору не звертався за захистом свого права.Тривала кредитна історія позивача, численні звернення за отриманням кредиту, свідчать, що звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності та ухилитись від виконання кредитних зобов`язань.

Враховуючи цю обставину немає підстав вважати, що ці положення створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

При підписанні договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, договір містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність умов договору вимогам законодавства.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,280-282, 353 ЦПК України, ст.ст.203,215,230, 627,628ЦК України , Законом України "Про захист прав споживачів"

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову про захист прав споживачів та визнання кредитного договору№0157-7945 від 17.04.2019 року недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», м.Київ, вул.Л.Українки 26, оф.407.

Повний текст виготовлено 31 серпня 2020 року.

Суддя З.А.Чевилюк