Житомирський апеляційний суд
Справа №285/764/20 Головуючий у 1-й інст. Васильчук Л. Й.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Трояновської Г.С.

Миніч Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу №285/764/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Васильчук Л.Й. у м.Новоград - Волинський,

встановив:

У лютому 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.07.2011 в сумі 22664,71 грн. В обґрунтування позову банк зазначив, що відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором і станом на 23.01.2020 року має заборгованість в сумі 22664,71 грн., з яких: 15398,14 грн.- заборгованості за кредитом; 1911,46 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 3799,65 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф, 1055,46 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач висловила свою згоду про укладення договору та засвідчила особистим підписом. Активація картки відповідачкою та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

ОСОБА_1 у відзиві просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.07.2011 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна».

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 23.01.2020 утворилась заборгованість у розмірі 22664,71 грн., з яких: 15398,14 грн. - заборгованості за кредитом; 1911,46 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 3799,65 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф, 1055,46 грн. - штраф (процентна складова).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява не містить відомостей про обраний тип картки, розмір кредитного ліміту, будь-яких інших даних про обрані відповідачкою банківські послуги, до позовної заяви не долучені докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 8000 грн., які в подальшому було збільшено до 15398,14грн. (заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту, яку вказує банк у своєму розрахунку), позивачем не надано належних та допустимих доказів про отримання і використання клієнтом.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2020, до ухвалення судом першої інстанції рішення, відповідач направив поштою на адресу суду довідку про відкриття 15.07.2011 року карткового рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , виписку з карткового рахунку, довідку про зміну умов кредитування.

Проте, вказані документи не спростовують висновку суду про безпідставність позову, оскільки з виписки по рахунку вбачається, що з іншої карти відповідачки у АТ КБ «Приватбанк» позивач автоматично списував кошти на погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і по пені та відсотках, щодо яких сторони у письмовому вигляді договору не укладали.

Надані до апеляційної скарги письмові докази не можуть бути взяті до уваги, оскільки апелянт не довів, що існує винятковий випадок і докази не були подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу закону (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 липня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: