ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1644/20
Провадження №2/477/759/20
УХВАЛА

про відмову у звільненні від сплати судових витрат

05 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання ним позову до Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукова Н.М.

про визнання права власності на нерухоме майно

в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним типовий договір про купівлю-продаж житлового будинку присадибного типу з надвірними прибудовами від 15 серпня 1991 року укладений між ОСОБА_2 та радгоспом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 15 вересня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу запропоновано вказати ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна на день пред`явлення позову до суду, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсотка від ціни позову (вартості спірного нерухомого майна), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн та надати суду документи, що підтверджують їх сплату, відповідно до вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України та положень статті 4 Закону України «Про судовий збір».

30 вересня 2020 року позивач надіслав уточнення до позовної заяви, у якій указав ціну позову та надав докази дійсної вартості спірного нерухомого майна. Також, уточнення до позовної заяви містять заяву позивача про звільнення його від сплати судового збору як особу, що має статус учасника бойових дій.

Розглянувши заяву про звільнення від сплати судового збору та дослідивши матеріали справи в межах указаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Позивач, обґрунтовуючи вимогу про його звільнення від сплати судового збору посилається на те, що він на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій. Посилається також на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27 червня 2018 року по справі №572/2088/17.

З указаною позицією позивача суд погодитися не може з огляду на таке.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 06 травня 2020 року в справі №9901/70/20 дійшла правового висновку, що правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Аналізуючи предмет спору та зміст позовних вимог суд уважає, що позов ОСОБА_1 не зачіпає порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується його соціального і правового захисту, як учасника бойових дій, оскільки пов`язаний виключно із захистом його особистих майнових прав як спадкоємця майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на позивача не розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору, визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви за його позовом до Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукова Н.М. про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Окремо суд зазначає, що відповідно до приписів частини першої та третьої статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матер (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, звільнення від сплати судового збору можливе лише у разі підтвердження позивачем обставин, які б свідчили про наявність виключних обставин, що дають підстави для такого звільнення.

Згідно частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки судом відмовлено у звільненні від сплати судового збору, суд уважає за доцільне продовжити процесуальний строк виконання ухвали про залишення позову без руху від 15 вересня 2020 року у частині сплати судового збору на десять днів з дня набрання законної сили цієї ухвали.

Керуючись статтями 120, 127, 136, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити процесуальний строк виконання ухвали про залишення позову без руху від 15 вересня 2020 року у частині сплати судового збору на десять днів з дня набрання законної сили цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання позивачем її копії.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО