Провадження № 2-зз/127/64/20
УХВАЛА

14 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , подана її представником ОСОБА_2 , про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Заява мотивована тим, що в квітні 2019 року заявник разом зі своєю сестрою та матір`ю звернулась до Другої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , де дізналась про заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, що належало ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності. Заборона накладена на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності. З довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 30.03.2019 року за № 840/01-14, слідує, що 29.03.1983 року на підставі повідомлення Вінницької обласної контори «Будбанку» Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою внесено запис за №6 в Реєстр реєстрації заборони на відчуження за 1983 рік, про накладення заборони. Також, цей запис внесено в Алфавітну книгу обліку заборон за 1983 рік. Крім того, повідомлено про те, що документ який підтверджує накладення заборони, а саме повідомлення Вінницької обласної контори «Будбанку» від 29.03.1983 року по фонду Першої Вінницької державної нотаріальної за 1983 рік надати неможливо, так як наряд «Розпорядження по накладенню та зняттю заборон відчуження» не зберігся, відповідно до Державного нотаріального архіву не передавався. Вищевказане й стало підставою для звернення заявника до суду із заявою про скасування заборони на відчуження нерухомого майна в порядку, передбаченому ст.158 ЦПК України.

Розглянувши заяву про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом установлено, що ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 12275470 від 05.11.2013 року), є власником житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької область 17.10.2013, номер запису про право власності 3247269.

Як слідує з інформації із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 29.03.1983 року на підставі повідомлення Вінницької обласної контори «Будбанку» Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою внесено запис за №6 в Реєстр реєстрації заборони на відчуження за 1983 рік про накладення заборони.

За повідомленням Державного нотаріального архіву Вінницької області від 30.03.2019 за №840/01-14 в Реєстр реєстрації заборони на відчуження за 1983 рік значиться запис від 29.03.1983 за №6 про накладення заборони. Заборону накладено на майно ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення Вінницької обласної контори «Будбанку». Також, цей запис внесено в Алфавітну книгу обліку заборон за 1983 рік. Крім того, повідомлено про те, що документ який підтверджує накладення заборони, а саме повідомлення Вінницької обласної контори «Будбанку» від 29.03.1983 року по фонду Першої Вінницької державної нотаріальної за 1983 рік надати неможливо, так як наряд «Розпорядження по накладенню та зняттю заборон відчуження» не зберігся, відповідно до Державного нотаріального архіву не передавався.

Наразі за даними відділу ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області в алфавітних покажчиках цивільних справ Замостянського, Ленніського, Староміського районних судів м.Вінниці за 1983 рік відомостей відносно ОСОБА_3 не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями ст. 158 ЦПК України чітко виокремлюється суб`єктний склад осіб позовного провадження, як-то сторін або третіх осіб, які приймають участь у розгляді цивільної справи відносно конкретного предмета спору, та наділені процесуальними можливостями подавати суду клопотання про скасування заходів по забезпеченню позову.

В контексті ч.1, 4 ст. 158 ЦПК України суд розглядає з власної ініціативи або за клопотання учасника справи питання лише щодо вжитих судом заходів забезпечення позову та в межах конкретної справи.

Натомість, з матеріалів заяви не вбачається та судом не встановлено, що заявник приймав участь у розгляді справи як сторона або був залучений до участі в справі як третя особа. Наразі, як установлено судом, згідно алфавітних покажчиків цивільних справ Замостянського, Ленніського, Староміського районних судів м.Вінниці за 1983 рік матеріали стосовно ОСОБА_3 не зареєстровані.

Отже в суду не має обґрунтованих підстав щодо прийняття заяви до розгляду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд України в п. 16 Постанови Пленуму від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» звернув увагу на те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд зазначає, що звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, кожна особа має право виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заборони на відчуження нерухомого майна повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: