Провадження № 2-о/537/59/2020
Справа № 537/2264/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2020 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіної Яни Володимирівни, Олександрійського районного відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків), Першої Донецької державної нотаріальної контори, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

02.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в окремому провадженні із заявою за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіної Я.В., в якій просив встановити факт, а саме, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , - не є особою, на майно якої накладено арешт постановою 1893 ЗАБ.373 ВДВС Кіровського райуправління юстиції м. Донецька від 26.12.2003 року.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашової Н.В. від 06.07.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіної Я.В., про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки суд вбачав в заяві спір про право, роз`яснено право звернення з позовом в загальному порядку з дотриманням правил підсудності.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.08.2020 року скасовано Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.07.2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки визнано передчасним висновок суду першої інстанції про наявність спору про право. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашової Н.В. від 01.09.2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 та залучено до участі у справі заінтересованими особами Олександрійський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), Першу донецьку державну нотаріальну контору. З цих підстав судове засідання відкладено на 16.11.2020 року.

05.10.2010 року заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Мурашової Н.В. В обгрунтування заяви зазначено, що в провадженні судді Мурашової Н.В. перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. 06.07.2020 року суддя Мурашова Н.В. постановила незаконну ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначила про існування у справі спору про право, виклала в процесуальному документі обставини справи таким чином, що явно не відповідало змісту поданої ним заяви. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.08.2020 року було скасовано як незаконну ухвалу судді Мурашової Н.В. від 06.07.2020 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні 01.10.2020 року під час слухання справи суддя Мурашова Н.В. поставила заявнику питання щодо можливості самостійного отримання ним відомостей про особу, на майно якої накладено арешт, в Першій донецькій державній нотаріальній конторі, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України. Таке питання судді суперечить позиції ОСОБА_1 , як громадянина України, який вважає недопустимим отримувати документи на тимчасово окупованих територіях України. В зв`язку з даними обставинами у ОСОБА_1 виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Мурашової Н.В.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений відвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Згідно ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу про недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.2 ч.3, ст. ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом ч.4 ст.39 ЦПК України, у разі заявлення відводу з підстав, вказаних у п.5 ч.1 ст. 36 цього Кодексу (наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), обов`язок надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу покладається на заявника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. (ч.7 ст.40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. (ч.8 ст.40 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

По суті підстави заявленого відводу зводяться до того, що суддя Мурашова Н.В. в ухвалі від 06.07.2020 року відмовляючи у відкритті окремого провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення вже сформувала свою думку про те, що в поданій заяві вбачається спір про право, більш того висловила свою думку публічно в процесуальному документі.

Дійсно, 06.07.2020 року суддею Мурашовою Н.В. у справі №537/2264/20 винесена ухвала, якою ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, в ухвалі від 06.07.2020 року суддя Мурашова Н.В. висловила свою думку, що в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він не є особою, на майно якого накладено арешт постановою 1893 ЗАБ.373 ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька від 26.12.2003 року, чим заявник фактично просив суд в окремому провадженні вирішити питання про зняття обтяження, накладеного державним виконавцем, що перешкоджало заявнику відчужити належне йому майно.

З огляду на наведене, очевидним є те, що, відмовляючи у відкритті провадження у справі №537/2264/20 за заявою ОСОБА_1 , суддя Мурашова Н.В. вже сформувала свою думку відносно наявності спору про право в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки підставою звернення до суду стало накладення постановою 1893 ЗАБ.373 ВДВС Кіровського райуправління юстиції м. Донецька від 26.12.2003 року обтяження на майно особи, ім`я якого повністю співпадало з ім`ям ОСОБА_1 , що заважало останньому відчужити належне йому майно. Суддею Мурашовою Н.В. висловлено думку про належний спосіб захисту майнових прав ОСОБА_1 шляхом звернення до суду в позовному провадженні з позовом про зняття арешту з належного йому майна, чи у спосіб оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.08.2020 року визнано передчасним висновок судді Мурашової Н.В. про наявність спору про право в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

При продовженні розгляду в окремому провадженні справи №537/2264/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підстави звернення до суду залишилися незмінними - відсутність у ОСОБА_1 можливості відчужити належне йому майно у зв`язку з тим, що постановою 1893 ЗАБ.373 ВДВС Кіровського райуправління юстиції м. Донецька від 26.12.2003 року було накладено обтяження на майно особи, ім`я якої повністю співпадає з його ім`ям.

З урахуванням наведеного та з метою гарантування упевненості заявника щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, суд визнає наявність інших обставин, що можуть викликати сумнів в неупередженості або ж об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З огляду на викладене, необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мурашової Н.В.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мурашової Н.В. у справі в окремому провадженні за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіної Яни Володимирівни, Олександрійського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Першої Донецької державної нотаріальної контори, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Матеріали справи №537/2264/20 передати до канцелярії суду на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.