Справа № 466/2390/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

представника позивача, адвоката Пащука А.І.

№466/2390/20; 2/466/1233/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

02.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Дану квартиру позивач придбала у ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 24 лютого 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №237.

Відповідно до п. 10 вказаного договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується знятись з реєстраційного обліку разом з членами сім`ї до серпня 2020 року. На даний час виникла проблема, що відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється знятись з реєстрації за будь-яких обставин. Відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає і має інше місце проживання.

Відповідно до акту від 12.06.2019 року, за вищевказаною адресою відповідач не проживає.

З огляду на викладене позивач вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме, квартирою АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Пащук А.І. позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 24 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В., продавець ОСОБА_4 продала покупцю ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2020 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 лютого 2020 року, належить ОСОБА_1 .

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 04.03.2020 року ЛКП «Рясне - 402», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

Згідно п.10 Договору купівлі-продажу від 24 лютого 2020 року, продавець ОСОБА_4 зобов`язалась знятись з реєстраційного обліку разом з членами сім`ї до 24.08.2020 року, однак даного пункту договору не виконала.

Крім того, відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.07.2011 року, ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_6 продати належну йому на праві приватної спільної сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1 або подарувати її неповнолітній ОСОБА_4 та зняти його з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 та зареєструвати за новою адресою (а.с.32).

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_1 стверджується також актом ЛКП «Рясне - 403» від 12.06.2019 року, згідно якого ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 9).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями представника позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 вересня 2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук