Провадження номер 2/741/550/20
Єдиний унікальний номер 741/903/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2020 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на 1/4 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом та визнання права власності на 1/4 частини житлового будинку у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5 , але юридично не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_5 . Спадщину після її смерті прийняли позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадкова справа заведена Носівською районною державною нотаріальною конторою. Нотаріус відмовила позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку з відсутністю дійсного правовстановлюючого документа на спадкове майно. Також державний реєстратор відмовив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у реєстрації за ними права власності на належні їм частки у вищевказаному нерухомому майні, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної власності на нерухоме майно колгоспного двору. Саме тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням визнати за:

- ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку як членом ліквідованого колгоспного двору;

- ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку як членом ліквідованого колгоспного двору.

У судове засідання позивачі не з`явилися, але подали до суду заяви, у яких указали, що вони підтримують свої позовні вимоги, просили їх задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» від 06 жовтня 2019 року № 188 (а. с. 21). Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 358 від 03 березня 2020 року (а. с. 27).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 62-64). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_5 була дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). Отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 65).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла ОСОБА_5 , оскільки постійно на час смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 360 від 03 березня 2020 року (а. с. 28), та не відмовилася від прийняття спадщини.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_4 1/4 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору, та на 1/4 частини спірного житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 та на яку юридично не оформила своїх спадкових прав (разом 1/2 частини спірного житлового будинку).

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 52). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 12). ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 16). А, отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 .

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 215/2017 убачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті матері, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Носівської районної державної нотаріальної контори. Вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 48-50).

Отже, після смерті ОСОБА_5 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували по 1/4 частини спірного житлового будинку.

У судовому засіданні встановлено, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки позивачами не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1785/02-31 від 05 грудня 2020 року (а. с. 30).

Також у судовому засіданні встановлено, що державний реєстратор відмовив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у реєстрації за ними права власності на 1/4 частини спірного житлового будинку, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності в майні колишнього колгоспного двору, що підтверджується повідомленням ЦНАП Макіївської сільської ради Чернігівської області № 64 від 16 червня 2020 року (а. с. 31).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 22-24).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 55,6 кв. м житловою площею 39,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 55,6 кв. м житловою площею 39,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 55,6 кв. м житловою площею 39,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами як членом ліквідованого колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 55,6 кв. м житловою площею 39,1 кв. м з господарськими будівлями та спорудами як членом ліквідованого колгоспного двору.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Крупина