Справа № 504/464/16-ц
провадження №2/504/121/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретарях Білаш А.М., Сухіна Н.В.

за участю позивача - відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона дізналася від мешканця смт. Чорноморське про те, що у мережі інтернет на сайті «Однокласники» в групі «пгт. Чорноморське» засновником та адміністратором якої є відповідачка ОСОБА_4 на протязі півроку поширюється велика кількість ганебних, агресивних повідомлень щодо неї та її приватного життя у яких міститься нецензурна лайка на її адресу та інформація, яка не відповідає дійсності з метою не тільки принизити її, а й розпалити ненависть до неї серед мешканців смт. Чорноморське та інших користувачів мережі інтернет. Відповідачка постійно звинувачує її у нібито жорстокому поводженні із тваринами, розміщує інформацію, яка не відповідає дійсності, використовує нецензурну лексику та образи у її бік. Так вона навмисно регулярно приходить до її притулку для бездомних тварин та починає провокувати її на сварку, ображає її, нецензурно висловлюється на її адресу і знімає все це на відео, фотографує для подальшого поширення цих зйомок у мережі інтернет із образливими коментарями, нецензурною лайкою на її адресу. Дозвіл на фотографування та зйомку позивачка не надавала. З одного із поширеного у мережі інтернет відео чітко вбачається навмисна провокація та протиправні дії з боку відповідачки. З відео вбачається, що вона нікого не чіпає, знаходиться на території свого притулку для бездомних тварин, однак у цей час підходить з відеокамерою відповідачка ОСОБА_4 і починає її зачіпати, провокувати на сварку, ображати, нецензурно висловлюється на її адресу і знімає усе це на відео. Незважаючи на образи та несправедливість, жодної образи або нецензурної лайки з її боку у бік відповідачки не було. 20 грудня 2015 року її знайомий, мешканець смт. Чорноморське повідомив, що ОСОБА_4 розповсюдила таку кількість ганебної, образливої інформації щодо неї, що мабуть вже неможливо знищити її повністю. І цю інформацію читали не тільки 1800 користувачів групи «смт. Чорноморське», а й уся країни. Вона була дуже схвильована та отримала сильний стрес, крім того помітила, що люди, які мали з нею раніше доброзичливі відносини та спілкування почали її сторонитися та уникати із нею спілкування. Так як вона не користується інтернетом їй було невідомо про розповсюджену про неї інформацію, а відповідачка знаючи про це було впевнена у безкарності за свої ганебні вчинки. Однак за допомогою сусідки вона зайшла до групи в «Однокласники» та побачила велику кількість відео та фото негативної інформації, яка не відповідає дійсності щодо неї, порушує її права, нецензурною лайкою, образами та погрозами на її адресу. Відповідачка ОСОБА_4 не тільки розповсюджувала цю інформацію, а навмисно розпалювала ненависть до неї висловлювалась образливо із нецензурною лайкою на її адресу, хоча як адміністратор групи не мала ніякого права цього робити. Те, що вона побачила шокувало її, вона дуже розхвилювалася у неї трапився гіпертонічний криз і вона вимушена була звернутися до лікарні, що повторювалося з 20 по 25 грудня 2015 року. На її звернення через третіх осіб до адміністратора групи із вимогою видалити всю інформацію стосовно неї, однак ОСОБА_4 категорично відмовилась посилаючись на те, що група відкрита і кожен має право поширювати будь-яку інформацію. Крім того, рішення про оприлюднення відео та фото було прийнято групою народного контролю. Тільки після звернення на адресу сайту «Однокласники» вказані відео та фото були видалені. Однак після видалення відео та фото ОСОБА_4 продовжувала їх розміщувати у вказаній групі та інших групах, яку адміністратори сайту «Однокласники» продовжували видаляти після відповідних звернень. Конфлікт із відповідачкою пояснює тим, що вона не бажає вступати до організації, щодо догляду за безпритульними тваринами, яку організувала та очолює відповідачка, Вона піклується про тварин самотужки на свою пенсію інваліда другої групи та на пожертви небайдужих людей. За результатами звернення до суду просила визнати протиправними дії відповідачки, зобов`язати відповідачку спростувати інформацію розміщену в групі «пгт. Чорноморское»; зобов`язати відповідачку принести публічні вибачення у групі «пгт. Чорноморское» на сайті «Однокласники» за розповсюдження недостовірної інформації щодо неї та образливі висловлювання на її адресу; стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. стягнути вартість проїзду до суду її та інші витрати пов`язані із розглядом справи.

В судовому засіданні позивачка, та її представники підтримали поданий позов, просили суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позову, подали до суду зустрічну позовну заяву посилаючись на таке. Позов ОСОБА_1 до неї є незрозумілим щодо висунення їй необґрунтованих звинувачень щодо дій, які вона не робила і вважає абсурдними, та які не знаходять свого підтвердження після звернення із скаргами до органів поліції і в даному випадку до суду. Дана поведінка ОСОБА_1 завдають їй моральної шкоди, наносять їй та родині моральні страждання, так як позовна заява містить багато необґрунтованих звинувачень проти того, що вона не робила. Так вона здійснювала зйомку ОСОБА_1 у зв`язку з волонтерською громадською діяльністю відкрито на вулиці в порядку ст. 307 ЦК України. Але вважає, що ОСОБА_1 була попереджена про те, що здійснюється відео зйомка та попереджена про те, що дане відео може бути розміщена в інтернеті, будь-яких заперечень від ОСОБА_1 не було. Крім того, вважала необґрунтованими посилання на те, що вона незаконно розмістила відео, так я к відео отримано законним шляхом та не містить конференційної інформації, так як це стосується громадської діяльності ОСОБА_1 , а не її особистого життя. Звинувачення у кримінальних злочинах за ст. ст. 182, 296, 185 КК України є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Вважала звинувачення ОСОБА_1 щодо неправдивої інформації необґрунтованою, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 302 ЦК України, так як інформація про жорстоке поводження ОСОБА_1 з тваринами відповідає дійсності та підтверджується актом комісії від 12 грудня 2015 року у складі дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 , депутата Чорноморської селищної ради ОСОБА_7 , волонтерів по захисту тварин ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 при складені акту здійснювалась відео фіксація, та відео у подальшому було розміщено у мережі інтернет на сайті «Однокласники» у групі «пгт. Чорномоское», яке є предметом розгляду даного позову. Умови у яких утримує ОСОБА_1 у вольєрах тварин не відповідають необхідним нормам, про що було зазначено у згаданому акті. Вона вимушена була реагувати таким чином, так як ОСОБА_1 не може належним чином здійснювати догляд за тваринами за умови її стану здоров`я, відсутності фінансування догляду за тваринами з боку місцевої влади, здійснення догляду за тваринами за власну маленьку пенсію інваліда 2 групи та на пожертви мешканців селища. Результатом догляду ОСОБА_1 за тваринами стала загибель цуценяти ОСОБА_11 , яку загризли криси, які розплодилися у вольєрі ОСОБА_1 з огляду на антисанітарні умови утримання тварини. Крім того тварини, які знаходяться під опікуванням ОСОБА_1 досить часто або страждають від голоду та спраги, часто знаходяться поза межами вольєру, або заплутуються у ціпках, якими вона притинає собак. Все це викликає обурення мешканців будинків, які знаходяться поруч вольєрів та негативне відношення до всіх волонтерів, які опікуються безпритульними собаками. Крім того, ОСОБА_1 безпідставно звинувачує її у тому, що вона самоуправно випускає собак з вольєрів, якими опікується ОСОБА_1 та зламує замки, такі дії були необхідними для термінової, екстреної допомоги тваринам. Просила суд стягнути з ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 150 000 грн, судові витрати та інші витрати пов`язані із розглядом справи.

При розгляді справи ухвалою суду від 08 листопада 2017 року до участі у справі була залучена Чорноморська селищна рада Лиманського району Одеської області, яка у судові засідання жодного разу не з`явилась, будучи повідомленою своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

В ході судового розгляду були допитані свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Розглянувши подані позови, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного та зустрічного позову виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом справи встановлено відповідно до визнання сторонами обставин справи та показів свідків наступні обставини.

Сторонами визнано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на добровільній основі займаються організацією догляду безпритульних собак у смт. Чорноморське Лиманського району Одеської області на території недобудованої школи. ОСОБА_1 , як інвалід 2 групи, за станом здоров`я не може організувати належний догляд за тваринами, в результаті чого між сторонами виник конфлікт, який ОСОБА_4 зафіксувала на відео та у подальшому виклала його у мережу інтернет на сайт «Однокласники» у групі «пгт. Чорноморское».

Відмовляючи у задоволенні первинного позову ОСОБА_1 щодо захисту честі та гідності, відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що судовим розглядом не встановлено належних та допустимих доказів поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права позивачки.

Суд не приймає до уваги скриншоти з сайту «Однокласники» група «пгт. Чорноморское» (т. 1 а.с. 13-42) оскільки дані докази не відповідають вимогам, щодо належності електронного доказу, так як судовим розглядом оригіналу електронного доказу не встановлено, а відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 поставили під сумнів відповідність поданої копії. Крім того, суд приймає до уваги посилання позивачки ОСОБА_1 щодо того, що відео, які мали бути предметом даного судового розгляду видалені адміністратором сайту «Однокласники» за її зверненням.

Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , суд виходив з того, що звернення ОСОБА_1 до органів поліції та до суду не є поширенням відомостей, які порочать честь та гідність позивачки за зустрічним позовом.

Відмовляючи у задоволенні первинного та зустрічного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про захист честі та гідності, у зв`язку з чим, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 32 Конституції України, визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України.

Як випливає із змісту ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

В абзаці 1 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Як зазначено у роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Згідно з рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Така правова позиція підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року (SIRYK v. UKRAINE, N 6428/07, § 37, ЄСПЛ, від 31 березня 2011 року).

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що первинний та зустрічний позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 32,38 Конституції України та керуючись ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 100, 263-265, ЦПК України, 15-16,297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні первинного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська