Справа № 352/670/20
Провадження № 22-ц/4808/1081/20
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 , представника позивача Богославець О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, АТ "Альфа-Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Калуської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» Матвійчука Михайла Зеноновича на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області про забезпечення позову, постановлену суддею Струтинським Р.Р. 06 квітня 2020 року у м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в :

30 березня 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, АТ "Альфа-Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Калуської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.1-11).

Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_2 звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є захист права власності на нерухоме майно, порушеного набуттям іпотекодержателем АТ «Альфа-Банк» права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 у спосіб скасування рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалина А.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Спірна квартира є єдиним житлом позивача, іншого житла немає. Станом на дату подання позову та цієї заяви у провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом АТ «Альфа-Банк» до неї, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном та звільнення приміщення від особистих речей. Відповідач АТ «Альфа-Банк», будучи на даний момент власником вказаної вище квартири, у будь-який час може здійснити її відчуження, а це в свою чергу може ускладнити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду. Просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 228, номер об`єкта в РПВН 18048879 (а.с.58-60).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 228, номер об`єкта в РПВН 18048879 (а.с.75-76).

Не погодившись з ухвалою суду представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення вимог чинного законодавства.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду про те, що позивачем доведено наявність реальної загрози, що відповідач може відчужити спірне майно, а це в свою чергу призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд не з`ясував обставини, які мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам, не врахував інтересів АТ «Альфа-Банк» як кредитора, а також не перевірив чи вживаються кредитором дії, спрямовані на відчуження предмету іпотеки.

Вказує на те, що задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову порушує право Банку на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а ухвала суду не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову, серед іншого, повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову. Крім того, відповідно до ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Проте, всупереч наведеній нормі в ухвалі не вирішено питання про зустрічне забезпечення.

З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду (а.с.84-88).

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що ухвала суду постановлена при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із дотримання норм матеріального та процесуального права, а мотиви зазначені в апеляційній скарзі вважає необґрунтованими та незаконними. Вказує на те, що АТ «Альфа-Банк» є банківською установою, тому йому потрібні грошові кошти, а не сама квартира. Виходячи з цього, існує велика ймовірність, що АТ «Альфа-Банк», маючи документи, які посвідчують право власності на квартиру може здійснити її відчуження, що призведе до утруднення або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду. Крім того, зазначає про те, що накладення арешту на квартиру стосується виключно об`єкту спору і не передбачає заподіяння будь-яких збитків відповідачам чи іншим особам. Просила залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с.106-108).

У судове засідання не з`явилися відповідач Узинська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, третя особа - Служба у справах дітей Калуської міської ради, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_6 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається із матеріалів, що надійшли до суду, між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавці) та ЗАТ «Альфа-Банк» (іпотекодержатель) укладено Іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавці належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , передали в іпотеку у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №800002191 від 15.10.2007 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_8 . Договір посвідчено 15 жовтня 2007 року Курищуком І.В., приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3070. Цього ж дня приватним нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням вказаного вище Договору іпотеки накладено заборону відчуження квартири, належної ОСОБА_2 , ОСОБА_3 впритул до припинення чи розірвання договору іпотеки (а.с.29-35).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 липня 2019 року, індексний номер витягу 172911419, державний реєстратор Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалин А.Б. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внаслідок якого АТ «Альфа-Банк» стало власником об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (а.с.39-40).

У березні 2020 року ОСОБА_2 , вважаючи реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірну квартиру незаконною, звернулася із позовом до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, АТ "Альфа-Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Калуської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану вище квартиру (а.с.1-11, 58-60).

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між сторонами виник спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявлений ОСОБА_2 та обраний судом захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру є співмірним із розміром заявлених позовних вимог. Юридична особа набула права власності на житлову нерухомість у позасудовому порядку і перешкоди для відчуження квартири банком на користь інших осіб відсутні, тому суд обґрунтовано застосував заходи забезпечення позову.

За даних обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки накладення арешту на майно є тимчасовим заходом і направлений на збереження майна. Ці заходи забезпечення позову застосовані для гарантування виконання можливого рішення суду. Крім того, застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, АТ «Альфа-Банк», окільки нерухоме майно перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатись ним.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, врахував співмірність позовних вимог заходу забезпечення позову, переконався у відповідності виду забезпечення позову, який просила застосувати позивачка, позовним вимогам, тому ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» Матвійчука Михайла Зеноновича залишити без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області про забезпечення позову від 06 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д.Горейко

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2020 року.