Справа № 461/7541/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/659/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю: ОСОБА_1 , її представника -

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське», про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати відповідача ОСОБА_3 привести внутрішні квартирні інженерні мережі водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 до належного технічного стану, який унеможливить надходження рідини через міжповерхове перекриття до квартири позивача АДРЕСА_2 в цьому будинку.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , а відповідач проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_1 , з якої неодноразово відбувалось залиття її (позивача) квартири, що підтверджується складеними ЛКП «Снопківське» актами, в яких однією з причин залиття зазначено несправність підводу каналізаційної труби до унітазу в квартирі відповідача.

Зазначає, що відповідач, знаючи про надходження рідини через міжповерхове перекриття до її (позивача) квартири, не вживає жодних заходів для усунення причин залиття та не надає дозволу працівникам ЛКП «Снопківське» на зняття унітазу.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 13 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 привести внутрішні квартирні інженерні мережі водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 до належного технічного стану, який унеможливить надходження рідини через міжповерхове перекриття до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 та розташована у будинку АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3 , просить його скасувати з підстав недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що заявлений до неї позов є безпідставним, оскільки ще у жовтні 2019 року в її квартирі у міжповерховому перекритті будинку проведено заміну труб водопостачання та водовідведення.

Звертає увагу, що інженерне обладнання будинку є в незадовільному стані і протікає в силу зношеності труб, а тому її вини в цьому немає.

В судове засідання представник третьої особи ЛКП «Снопківське» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи підприємство було повідомлене у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одними із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, однак, за вимогами частини четвертої цієї статті, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 цього будинку, яка знаходиться поверхом вище, над квартирою позивача.

Факти залиття квартири позивача з квартири відповідача підтверджені актами ЛКП «Снопківське» від 26.07.2019 року та 25.09.2019 року, в яких зокрема вказано, що причиною залиття є несправний підвід каналізаційної труби до унітазу у квартирі відповідачки.

Доказів на спростування цієї обставини відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Отже, безспірно встановлено, що залиття квартири позивача відбувалось із квартири відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача усунути на площі своєї квартири причину залиття квартири позивача, шляхом вчинення названих вище дій, внаслідок чого буде припинено порушення прав позивача, про які вона вказує в позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги про відсутність предмету спору у зв`язку з виконанням відповідачем у своїй квартирі робіт по заміні труб водопостачання та водовідведення ще до моменту звернення позивача до суду із вказаним позовом, не підтверджені належними доказами, оскільки долучені до апеляційної скарги фотознімки не містять інформації про дату та місце проведення таких робіт і що такі роботи були проведені в повному обсязі, а також відсутній акт ЛКП «Снопківське» про ліквідацію причини залиття, власне, яке і складало акти про залиття квартири позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.