Справа № 481/1092/20
Провадж.№ 2/481/286/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 , третя особа Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна Біржа "Південь", про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду з позовом до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 , в якому просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , укладений Вознесенською Товарно-Сировинною Біржею та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 215 від 11.03.1999 року, дійсним.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 11.03.1999 року між нею та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продіжу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований між ними на Вознесенській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі, У серпні 2020 року вона звернулась до нотаріуса з метою подальшого відчуження вказаного житлового будинку, але їй було роз`яснено, що раніше даний договір потребує нотаріального посвідчення або визнання його дійсним. Враховуючи те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не має можливості посвідчити даний договір нотаріально, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом.

За ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 14.09.2020 року о 11 год.00 хв.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Також просила справу слухати без її участі.

Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області, Кучерява О.С., в судове засідання на виклик суду не з`явилася, проте направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, пред`явлений до міської ради позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання на виклик суду не з`явилася, в телефонному режимі повідомила, що позов визнає у повному обсязі та просить справу розглядати без її участі.

Третя особа без самостійних вимог Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна Біржа про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, заперечення на позов до суду не подала.

Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 215 від 11.03.1999 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 215 від 11.03.1999 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як власники житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , продали покупцю ОСОБА_1 , належний їм будинок і сторони підписали зазначений договір (а.с.7).

В силу ст. 227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 215 від 11.03.1999 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою ОСОБА_1 , не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства, на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у серпні 2020 року від нотаріуса, коли мала наміри відчужити належний їй будинок.

Укладений між продавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу.

Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатила продавцям обумовлену між ними суму грошових коштів у розмірі 2000 грн., вселилася разом зі своєю родиною в будинок і користувалася ним з 11 березня 1999 року), так і продавцями (отримали обумовлену суму грошових коштів, звільнили житловий будинок та передали його покупцю у власність).

ОСОБА_1 на виконання п. 9 біржової угоди, 16.03.1999 року зареєструвала своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за р./№ 876, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с.8).

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст.227 ЦК УРСР 1963 р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст.16 ЦК України 2003 р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст.6 ЦК УРСР 1963 року.

Між тим, при судовому розгляді справи встановлено, що один з продавців по даній угоді, а саме, ОСОБА_3 вже помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.13).

За таких обставин, згідно положень ст. 1277 ЦК України, за місцем відкриття спадщини має право претендувати на вищевказане нерухоме майно відповідний орган місцевого самоврядування, в якості якого, на стороні відповідача, судом залучено Новобузьку міську раду Миколаївської області.

Доводи позивача та визнання відповідачами пред`явленого до нього позову, свідчать про досягнення між сторонами за спірною угодою всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою.

Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною.

Таким чином, суд приходе до переконання, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. ст. 258-259,263-265,268,273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 , третя особа Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна Біржа "Південь", про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 № 215 від 11.03.1999 року на Вознесенській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2020 року.

Суддя Вжещ С.І.