РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1239/20

Провадження №2-о/534/46/20

02 жовтня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Солохи О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника заявника Першина С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт її проживання за адресою: АДРЕСА_1 протягом періоду з 27.08.1997 по 06.07.1998.

Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 16.04.2019 їй відмовлено у передачі в приватну власність жилих приміщень у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , кімнати 4,5 у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації житлового фонду, а саме за період з 26.08.1997 по 07.07.1998. Вимога встановлення факту проживання обґрунтована необхідністю отримання документу на підтвердження/спростування факту використання житлового чеку на приватизацію житла.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Першин С.М. заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Просив встановити факт проживання ОСОБА_1 протягом періоду з 27.08.1997 по 06.07.1998 за адресою: м. Кіровоград (м. Кропивницький) вул. Лермонтова,32/65.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який є чоловіком заявниці, показавши, що вони з 1995 року по 1999 рік проживали та були зареєстровані у АДРЕСА_1 , це був приватний будинок, який вони орендували, працювали на підприємстві ПМК-140 «Кіровоградводстрой», потім він переїхав у м. Лубни і пізніше до нього приїхала дружина із сином.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що заявник ОСОБА_1 є його матір`ю. Він разом з батьками до 1999 року проживав у АДРЕСА_1 , це був приватний будинок, який вони орендували. Його батьки працювали на підприємстві ПМК-140 «Кіровоградводстрой», мати на посаді бухгалтера, а батько на посаді водія. У 1999 році батько перший переїхав до м. Лубни, а потім і вони переїхали до нього разом з матір`ю.

Перевіривши всі обставини справи, заслухавши покази свідків, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що рішенням органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавніської міської ради Полтавської області від 16 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо приватизації кімнат АДРЕСА_3 , було відмовлено в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 26.08.1997 по 07.07.1998 (а.с. 7).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2019 за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано лише гараж з підвалом АДРЕСА_4 (а.с.8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 27.10.1988 по 25.05.1994, була зареєстрована на території Великосеверинівської сільської ради в селі Велика Северинка Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с. 9).

Згідно довідки КП «Правник», ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 27.05.1994 по 26.08.1997, участі в приватизації житла не приймала і своє право на безоплатну приватизацію житла не використала, житлові чеки не використано (зворотна сторона а.с.9.).

Відповідно до витягу з трудової книжки ОСОБА_1 , з 14.05.1992 по 08.04.1999 заявниця працювала у ПрАТ «Пересувна механізована колона - 140», місцезнаходження вказаної юридичної особи Кіровоградська область м. Кропивницький (раніше Кіровоград) вул. Холодноярська, 206, відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.10-12)

Відповідно до довідки Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 10.01.2019 ОСОБА_1 за період проживання та реєстрації з 07.07.1998 по 21.02.2003 в с.Снітин Лубенського району Полтавської області не використала свого права на приватизацію державного житлового фонду (а.с.13).

Як вбачається з довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 , яка проживала за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 в списках по використанню житлового чека на приватизацію не значиться, в приватизації житла участі не приймала ( зворотній бік а.с. 13)

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-ХІІ від 19 червня 1992 року (далі Закону) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

За змістом ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м на сім`ю.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Частиною 4 ст.5 вказаного Закону передбачено, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Порядок приватизації квартир, визначений «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затверджений Наказом Міністерства ЖКХ України № 396 від 16.12.09 року. Згідно п.п. 17, 18, 20 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Приписами ст. 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначила, що встановлення згаданого факту необхідне їй для отримання документа, що підтверджує невикористання нею житлового чеку для приватизації державного житлового фонду.

З урахуванням досліджених доказів, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 протягом періоду з 27.08.1997 року по 06.07.1998 року, що є підставою для задоволення заявленої нею вимоги.

Тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , протягом періоду з 27.08.1997 по 06.07.1998.

Судові витрати у справі, у вигляді судового збору в сумі 420 грн 40 коп., покласти на заявника ОСОБА_1 , яка фактично його сплатила.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Заінтересована особа:Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області, адреса місцезнаходження: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 24, ,

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення виготовлений 08.10.2020.