печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін у справі. Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц, виданого 13 березня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва (ВП № 61551656), яке об`єднане з виконавчим листом № 755/22611/14-ц, виданого 06 липня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва (ВП № 62963431), які об`єднані у зведене виконавче провадження № 62976891 до набрання законної сили рішенням суду, а також зупинивши дію договору відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 року, укладений між відповідачами до набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Із змісту заяви та додатків до неї вбачається, що предметом спору, у цілях якого було подано заяву про забезпечення позову, є визнання недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» та ОСОБА_2 , як такий, що суперечить приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

На підтвердження фактичних обставин стороною позивача надано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року у справі № 755/16868/15-ц, якою замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «Енергобанк» на ОСОБА_2 за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року у справі № 755/16868/15-ц за позовною заявою ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № КФ- від 30 грудня 2013 року у розмірі 4 166 073, 00 грн.

13 березня 2020 року на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва видано виконавчий лист № 755/16868/15-ц.

13 березня 2020 року приватним виконавцем Івановим А. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц (реєстраційний номер виконавчого провадження № 61551656).

ОСОБА_2 зазанчений стягувачем у виконавчому провадженні № 61551656.

Підставою для можливості звернення до суду та отримання ОСОБА_2 виконавчого листа по справі № 755/16868/15-ц було укладення Договору відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 року.

Позивач стверджує, і з метою доказування цього факту він звернувся до суду з позовом, що відповідач ОСОБА_2 не є особою, яка може бути стороною договору факторингу, яким є договір відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 pоку, а тому він не може бути стягувачем у виконавчому провадженні № 61551656, а всі його дії у статусі стягувача є протиправними.

Слід зазначити, що у рамках виконавчого провадження №61551656 постановами приватного виконавця Іванова А.В., зокрема накладено арешт на майно та рахунки ОСОБА_1 , арештовано, вилучено та реалізовано на прилюдних торгах транспортний засіб, який належав ОСОБА_1 , що завдає матеріальних збитків.

У випадку задоволення позову по даній справі та визнання договору відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 року недійсним (відповідно до якого видано виконавчий лист), буде мати наслідком визнання виконавчого листа таким, який не підлягає виконанню, а, всі дії приватного виконавця Іванова А. В. будуть протиправними. Водночас, позивач буде змушений звертатися до суду з позовами про повернення йому майна, яке було вилучено та реалізовано під час виконавчого провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку про доцільність задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме вжити захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчих провадженнях та зупинення дії договору відступлення права вимоги, як достатні на даній стадії судового розгляду для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє здійснення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду питання по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1-6, 15, 19, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц, виданого 13 березня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва (ВП № 61551656), яке об`єднане з виконавчим листом № 755/22611/14-ц, виданого 06 липня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва (ВП № 62963431), які об`єднані у зведене виконавче провадження № 62976891 до набрання законної сили рішенням суду.

Зупинити дію договору відступлення права вимоги № 22/19 від 11 листопада 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» та ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до приватному виконавцю Виконавчого округу м. Києва Іванову Андрію Валерійовичу (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 13, оф. 2).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя С. В. Вовк