Справа № 274/5197/20
Провадження № 2/0274/1641/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" вересня 2020 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючої судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Поступайло Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
04.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом зняття з державної реєстрації місця проживання.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0678 га від 22.05.2020, посвідченим державним нотаріусом Бердичівської нотаріальної контори р№ 2-747 вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .
У її житлі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є її бувшим чоловіком, який більше трьох років у вказаному будинку не проживає. На її прохання знятись з реєстрації добровільно, відповідач відмовляється та пояснює, що через брак часу не має на те можливості. Факт реєстрації відповідача у її житлі позбавляє можливості у повному обсязі реалізувати своє право вільно розпоряджатися даним житлом. Крім того, вона вимушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих осіб.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
Ухвалою суду від 19.08.2020 позовну заяву прийнято до провадження та у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Відповідач про час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності до положень статей 128, 130, 131 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого місця проживання. Іншу адресу місця проживання відповідач суду не повідомляв.
Позивачка до суду спрямувала заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримала.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку та 0, 0678 га земельної ділянки від 20.05.2002 посвідченого держаним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Манелюком М.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-717, ОСОБА_3 добровільно подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар належний дарителю на праві приватної власності цілий житловий будинок та 0, 0678 га земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_2 (а.с. 12).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 19.10.2007, встановлено факт належності ОСОБА_1 договору дарування від 20.05.2002, згідно якого ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок та 0, 0678 га земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_2 (а.с. 14-15).

ОСОБА_1 з 16.11.1985 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.07.2012 шлюб між ними розірвано (а.с.13).

Відповідно до довідки № 1506 від 27.07.2020 виданої МК ВЖРЕП №7, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 8).

Разом з ОСОБА_1 за вказаною адресою проживають та прописані: колишній чоловік ОСОБА_2 ,1964 р.н., дочка ОСОБА_4 , 1992 р.н., онук ОСОБА_5 , 2016 р.н. (а.с.8).

З актів № 10 від 23.07.2020 та № 10/1 28.07.2020 затверджених директором МК ВЖРЕП ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше трьох років (а.с.16, 17).

Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За положеннями частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень проти позову.

Оскільки позивачка, як власник житла заперечує проти реєстрації відповідача в її житлі, житловий будинок позивачка набула у власність за договором дарування, а отже цей будинок не є спільним майном подружжя, шлюб між сторонами розірвано ще у 2012 році, відповідач без поважних причин не проживає у житлі позивачки понад один рік, - наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, матиме наслідком зняття його з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись статтями 7-10, 13, 141, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840, 80 грн витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя І.Ю. Хуторна