Єдиний унікальний номер справи 333/2013/20
номер провадження 2/333/1564/20
УХВАЛА

Іменем України

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

14 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя 21.09.2002 року, актовий запис № 424, та крім того, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду цивільну справу було розподілено та передано судді Стоматову Е.Г..

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В порушення даної норми закону позивачем не додано до матеріалів позовної заяви довідки про фактичне місце реєстрації неповнолітніх дітей та будь-яких доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з дитиною та перебування останніх на її утриманні.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду з даним позовом становить 840 гривень 80 копійок.

Перевірками матеріалів справи встановлено, що позивачем судовий збір не сплачено, а долучено до матеріалів справи клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час направлення позовної заяви до суду та з огляду на те, що суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог, то позивачу слід сплатити судовий збір в загальному розмірі 840 гривень 80 копійок.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу було встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Позивачем не було отримано копію вищезазначеної ухвали, що підтверджується конвертом (поштове відправлення № 69 0), що повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання та конвертом (поштове відправлення № 69 0), що повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Згідно зі ч.3 ст.175 ЦПК України заява повинна містити, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти. Отже, у порушення зазначених вище вимог позивач у заяві не зазначила своє теперішнє місце проживання (перебування). У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд вважає, що позивач повинен був повідомити суд про своє місце проживання або його зміну, у суду немає інших даних про теперішнє місцезнаходження позивача, а тому ухвала без руху, яка була надіслана на адресу, зазначену у позові, вважається врученою.

Станом на 14 вересня 2020 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від позивача не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків, викладених по тексту ухвали судді від 24 квітня 2020 року.

У зв`язку з тим, що позивачем не виконані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов