Справа № 266/5036/20
Провадженя№ 2-о/266/231/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Широкової Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморський районний у м. Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Донецьк Донецької області, помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Про смерть ОСОБА_2 свідчить лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причини смерті, але його смерть не зареєстрована у встановленому законом порядку, що позбавляє можливості реалізувати в подальшому права, пов`язані з отриманням грошової компенсації.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, заяву просила задовольнити.
Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, також надав суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, покладався на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
Згідно свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті № 1399 від 24.03.2020 року виданих бюро судово-медичних експертиз, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк Донецької області.
Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вих. № 20.5-17-848 від 29.09.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».
При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:
У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.
Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.
Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.
З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк Донецької області, Україна.
Керуючись ст. ст. 293, 317, 319 ЦПК України, суд-
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморський районний у м. Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Донецьк Донецької області, Україна.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 01.10.2020 року.

Суддя Д. Г. Пантелєєв