Справа №: 343/1163/20
Провадження №: 2/0343/487/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Андрусіва І. М.,

секретарів судового засідання - Оленяк С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області в порядку загального провадження цивільну справу №343/1163/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат Оксана Зеновіївна, про тлумачення заповіту, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

за участю: позивачки- ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката-Оленин О.Ф.

представника відповідача- Григорського З.М. ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить зміст заповіту, який посвідчений секретарем Малотур`янської сільської ради Матіїшин Р.Д. 23 травня 2014 року та зареєстрований в реєстрі нотаріуса за N920, номер у Спадковому реєстрі - 56301101, відповідно до якого на випадок смерті ОСОБА_3 зробив таке заповітне розпорядження: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12.08.2013 року, серія НОМЕР_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 в селі Мала Тур`я, яка належала йому на праві особистої власності на день його смерті, заповів ОСОБА_1 , необхідно розуміти так, що спадкодавець ОСОБА_3 на день своєї смерті заповів ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 га в с. Мала Тур`я, яка належить заповідачу на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12.08.2013 року, серія НОМЕР_4.

Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0882, яка знаходиться в с. Мала Тур`я в урочищі «Біля Пуделко» Долинського району Івано- Франківської області, кадастровий номер :01:001:0950, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка належала на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 12.08.2013 року, зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 4914497 від 12.08.2013 року, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обгрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько ОСОБА_3 , який був рідним братом її матері. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого на випадок смерті ОСОБА_3 зробив таке заповітне розпорядження: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року, серія НОМЕР_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 в селі Мала Тур`я, яка належала йому на праві особистої власності на день його смерті, заповісти ОСОБА_1 .

Звернувшись з заявою до приватного нотаріуса Долинського РНО Депутат О.З. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії за №63/02-31 від 09.06.2020, оскільки зі змісту заповіту випливає, що заповідач ОСОБА_3 заповів не земельну ділянку, а сам документ про право власності на вказану землю.

ЇЇ дядько був одноосібним власником земельної ділянки в с. Мала Тур"я площею 0 , 0882 га в урочищі "Біля Пуделко" Долинського району, а вона являється єдиною спадкоємицею за заповітом. Наявність формальних помилок при складанні заповіту, на які посилається приватний нотаріус, не впливає на правомірність цього правочину не доводить невідповідність заповіту волі заповідача. З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвал Долинського районного суду від 01.09.2020 та 25.09.2020 замінено неналежних відповідачів.

Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні позов підтримали, просили його .

Представник відповідача Долинської міської ради Григорський З.М. в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат Оксана Зеновіївна в підготовче судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачем, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з такого:

23 травня 2014 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений секретарем Малотур"янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Матіїшин Р.Д. та зареєстрований в реєстрі за №20 , згідно з яким: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року, серія НОМЕР_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 в селі Мала Тур`я, яка належала йому на праві особистої власності на день його смерті, заповісти ОСОБА_1 (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований один в АДРЕСА_1 , у своїй власності мав земельну ділянку площею 0, 0882 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі "Біля Пуделко" в с. Мала Тур"я Долинського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0950, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-12).

Вищевказана земельна ділянка, зі слів позивачки, є тим самим спадковим майном, яке мав на увазі спадкодавець, складаючи заповіт на її ім`я.

Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) відкрилась спадщина за заповітом, яку позивачка прийняла у встановлений законом порядку, звернувшись до Долинської міської державної нотаріальної контори, про що свідчить заведена 22.10.2015 спадкова справа.

Після ліквідації Долинської міської державної нотаріальної контори, спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса Долинського РНО Депутат О.З. про витребування спадкової справи з нотаріального архіву та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, про що свідчить постанова від 09.06.2020 за № 63/02-31. Відповідно до вказаної постанови приватного нотаріуса, з заповіту ОСОБА_3 випливає, що останній заповів ОСОБА_1 не земельну ділянку, а сам документ на неї- Свідоцтво про право власності (а.с. 17).

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо дол. спадщини.

При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Викладена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №335/9398/16-ц (провадження № 61-20484св18).

Крім цього, Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

З огляду на викладене тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Суд вважає очевидним те, що заповідаючи Свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0882 га в с. Мала Тур"я, ОСОБА_3 мав на увазі саме земельну ділянку, яку він отримав внаслідок реалізації за життя свого права на власність, на яку в подальшому і отримав згадане Свідоцтво, а тому позовні вимоги у частині тлумачення заповіту слід задовольнити.

Окрім цього, суд враховує, що позивачка прийняла спадщину, є єдиною спадкоємицею майна померлого за заповітом та немає можливості оформити в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0882 в с. Мала Тур`я в урочищі «Біля Пуделко» Долинського району Івано- Франківської області, кадастровий номер :01:001:0950, а тому в цій частині позову також слід задовольнити.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 213, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1236, 1256, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 200, 263, 265, п.6 ст. 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Розтлумачити зміст заповіту, посвідченого секретарем Малотур"янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Матіїшин Р.Д. 23 травня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №20, відповідно до якого на випадок смерті ОСОБА_3 зробив таке заповітне розпорядження: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року, серія НОМЕР_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 в селі Мала Тур`я, яка належала йому на праві особистої власності на день його смерті, заповісти ОСОБА_1 , необхідно розуміти так: ОСОБА_3 на день своєї смерті заповів ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0882 га в с. Мала Тур`я, яка належить заповідачу на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року, серія САЕ N441390.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0882, яка знаходиться в с. Мала Тур`я в урочищі «Біля Пуделко» Долинського району Івано- Франківської області, кадастровий номер :01:001:0950, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року, зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 4914497 від 12 серпня 2013 року, померлому 29 квітня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Долинська міська рада, , м. Долина, пр. Незалежності, 5 Івано-Франківської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат Оксана Зеновіївна, вул. Д.Галицького, 63, смт Вигода Долинського району Івано-Франківської області.

Суддя Долинського районного суду І. М. Андрусів

Повне судове рішення складено 29.09.2020