ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/788/20 Номер провадження 22-ц/814/2105/20Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стефківського Володимира Івановича на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області в складі судді Ячало Ю.І. від 30 липня 2020 року, дата складання повного тексту ухвали невідома, за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ НАСК «Оранта», в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою внаслідок смерті особи та витратами на поховання в розмірі 62358 грн., а також 7000 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернути позивачу.

Постановляючи ухвалу, місцевий суд дійшов висновку про не усунення позивачем недоліків позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 11.07.2020 року, а саме відсутність оплати судовим збором позовної заяви, що в розумінні ст. 185 ЦПК України виключає можливість відкриття провадження по справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В.І.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до місцевого суду.

Зокрема вказує, що суд дійшов помилкового висновку щодо необхідності сплати позивачем судового збору при подачі позову з огляду на предмет позову - відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, яка настала внаслідок ДТП, оскільки у відповідності до норм п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги .

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ДТП загинула його мати ОСОБА_2 , в зв`язку з чим йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 28338 грн. та поніс витрати на поховання в розмірі 34020 грн.

З огляду на те, що відповідальність водія, який спричинив ДТП, була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», він звернувся з позовом саме до страховика.

При цьому позивач вказував в позовній заяві, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано строк на усунення вказаних недоліків.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем було надано суду заяву про усунення недоліків, в якій останній висловив незгоду щодо необхідності сплати судового збору з посиланням на постанову Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі №554/858/19.

В зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернути позивачу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача - ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування на підставі ч.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у вигляді моральної шкоди, заподіяної смертю особи- ОСОБА_2 , яка є його матір`ю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Тобто, нормами вказаної статі, на яку посилався позивач, як підставу звільнення від сплати судового збору, передбачено звільнення позивачів при пред`явленні вимог про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Натомість вказані вимоги ОСОБА_1 не заявлялися, а були пред`явлені вимоги про стягнення з страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність винної у настанні страхового випадку особи - ОСОБА_3 , страхового відшкодування, передбаченого ст. 27 вказаного Закону.

Так, згідно ст. 27 даного Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.27.3. страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Таким чином, не є тотожними поняття шкоди в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи та відшкодування моральної шкоди у вигляді виплати страхового відшкодування за смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка є регламентною виплатою, визначеною положеннями спеціального Закону та умовами страхового полісу.

Апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції щодо необхідності оплатити судовим збором позовну заяву та не поширює на заявлені позивачем вимоги положень п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» про звільнення від сплати останнього.

Посилання апелянта на те, що суд безпідставно на взяв до уваги правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц, яка була підтверджена і при розгляді інших справ, колегія суддів не сприймає як підставу для скасування ухвали місцевого суду, оскільки висловлені в зазначеній постанові висновки стосувались зовсім інших правовідносин.

Так, предметом позовних вимог ПРАТ СК «ПЗУ Україна» по вказаній справі було відшкодування завданої майнової шкоди, а не вирішувались питання про наявність, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подачу позову про стягнення страхового відшкодування у вигляді моральної шкоди, завданої смертю потерпілої особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду, як постановленої з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Одночасно, з огляду на несплату апелянтом судового збору при подачі апеляційної скарги, з позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стефківського Володимира Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави не сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 420,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.