Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2020 р. Справа № 596/961/20

Провадження № 2/596/376/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

за участю представника позивача

адвоката Студеної М.М.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Книша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що в період з 08.05.1993 року по даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , від якого в них народилося троє дітей. На даний час шлюб фактично розпався, однак офіційно він не розірваний. Відповідач живе у своїх батьків в АДРЕСА_1 . Діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні з моменту їх окремого проживання з відповідачем. Самостійно вона не має можливості повністю забезпечити дітей. Відповідач дуже рідко надає кошти на утримання дітей, хоча на даний час має хороші заробітки, проте доходи неофіційні. Відповідач здоровий, може заробляти кошти і зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей. Інших утриманців в нього немає, у власності має автомобіль, яким користується сам.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Представник позивача - адвокат Студена М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що позивач працює працює вчителем та її заробітної плати в розмірі 6500 грн. не вистачає на утримання дітей, які підліткового віку. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача - адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву, ОСОБА_1 заперечує ту обставину що не допомагає дітям, оскільки всі витрати по школі він взяв на себе. Пояснив, що ніде офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід. Крім того, на утриманні є непрацездатні батьки. Згідний платити аліменти на дітей у розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, сума аліментів та витрат на правову допомогу, яку просить позивачка, є завеликими.

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 08.05.1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із відповіді Гусятинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 635/24.4.1-07.4 від 26.06.2020 року (а.с.14).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 04.03.2003 року, серії НОМЕР_2 від 01.12.2006 року та серії НОМЕР_3 від 27.10.2004 року, виданих Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.10-12).

Відповідно до довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 856/219-8 від 19.06.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно зареєстрована в АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстровані: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2; дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3; мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7; чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (тимчасово не проживає) (а.с.15).

Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Тлумачення статті 184 СК України свідчить, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав: по-перше, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами; по-друге, якщо платник аліментів частину доходу отримує в натурі; по-третє, коли існують інші істотні обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, до них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті (зміна курсу іноземної валюти може істотно впливати на розмір аліментів при їхньому вирахуванні в частці від заробітку (доходу).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись в суд з позовною заявою про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти саме у твердій грошовій сумі, оскільки вважає, що відповідач неофіційно працює, що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 заповненої 15.09.1992 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на даний час не працює (а.с.33).

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_2 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач іноді надає кошти на утримання дітей, у зв`язку з чим діти в більшості перебувають на її утриманні.

Як пояснив відповідач, його середньомісячний дохід складає біля 5 000,00 грн., автомобіль, яким користується має 30 років. Також несе витрати на лікування у зв`язку з незадовільним станом свого здоров`я, проте підтверджуючих цю обставину доказів, суду не представив.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати дітей, тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме, в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дітей.

При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Доказів про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, ОСОБА_2 не представлено, а судом не здобуто.

Твердження ОСОБА_2 в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, які представник позивача в судовому засіданні уточнила та просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу адвоката Студеної М.М. в розмірі 2500 гривень.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про правову допомогу від 23.06.2020 року, укладений між адвокатом Студеною М.М. та ОСОБА_2 , додаток №1 до договору про правову допомогу від 23.10.2020 року (а.с.18-19), ордер серії ТР №040454 від 23.06.2020 року, квитанція від 22.06.2020 року та квитанція від 30.08.2020 року, акт виконаних робіт від 30.08.2020 року.

Відповідач, представник відповідача вважають, що такий розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищений та підлягає до часткового стягнення в розмірі 1000-1 200,00 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню, оскільки судом позов задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5, 76, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 липня 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 07 вересня 2020 року.

Суддя : Е.М. Митражик