печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6867/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.

справа № 757/6867/20-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та просив стягнути з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на свою користь 300 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказав, що слідчим ОВС СВ прокуратури Львівської області Пшеничка А.М. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 05.07.2018 р. Без належного проведення досудового розслідування, збирання доказів, виконання всіх необхідних процесуальних дій для всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування 29.08.2018 р. слідчим прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 р. у справі № 461/8401/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 та вказану скасовано постанову слідчого, а також встановлено, що слідчим допущено неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 05.07.2018 р.

Позивач зазначає, що незаконними протиправними діями слідчого Пшенички А.М. йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервових стресах, переживаннях, порушеннях режиму сну; невизначеності, невпевненості, незахищеності; неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів, неможливості спрогнозувати свої дії та можливі їх наслідки; невизначеності у можливості реалізації своїх прав та законних інтересів. Вказане потребує від позивача докладання додаткових зусиль для можливості подолати такі негативні наслідки протиправної поведінки. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 300 000,00 грн. та на підставі ст.ст. 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 14 лютого 2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

У межах виконання вимог вказаної ухвали 24.03.2020 р. позивач подав заяву про звільнення від сплати судового збору, яка була задоволена ухвалою суду від 02.04.2020 р.

Ухвалою суду від 02.04.2020 р. у справі відкрито загальне позовне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Водночас, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОВС СВ прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 05.07.2018 р.

29.08.2018 р. слідчим прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 р. у справі № 461/8401/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого ОВС СВ прокуратури Львівської області від 29.08.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000125 від 05.07.2018 р. з підстав невиконання слідчим вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого прокуратури, вважаючи незаконною бездіяльність останнього щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Обґрунтовуючи вимоги позивач посилається на спричинення йому моральної шкоди, яка виявилась у його душевних стражданнях через неналежне проведення досудового розслідування за його заявою про вчинення злочину.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Водночас, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 р. у справі № 461/8401/19 про задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого свідчить про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, як це помилково вважає ОСОБА_1 .

Враховуючи вказане, правові підставі для задоволення позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відсутні.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 23, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 49, 76, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Державна казначейська служба України: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6; .

Суддя О.В.Батрин