279/4420/20
2/279/1741/20
У Х В А Л А

16 вересня 2020 року
В С Т А Н О В И В :
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати грошових коштів, не подання розрахункових даних до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з 17.07.2018 року по даний час , передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язати відповідача нарахувати з 17.07.2018 року по даний час грошові кошти, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подати ці розрахункові дані на виплату ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.
Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України позови до юридичної особи пред`являються в суд за її місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.
Частиною 1 вказаної норми Закону передбачено, що позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Місцем знаходження відповідача (юридичної особи) у справі, а саме Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб є м.Київ, вул.Єжи Гедройця 5.
Вимоги, які висуває позивач стосуються нарахування та виплат, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.
Разом з тим, Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, і відповідно до статей 1, 2, 4, 21, 22 цього Закону заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені з цією метою.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади .
Отже, передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплата є соціальною гарантією, виплата якої компенсується підприємствам, установам, організаціям управліннями праці та соціального захисту населення, і не входить до структури заробітної плати.
Роботодавець не встановлює розмір таких виплат, а лише проводить їх виплату.
Отже, даний спір не відноситься до трудового, тобто не має альтернативної підсудності, тому підлягає розгляду за загальним правилом територіальної підсудності.
З врахуванням наведеного встановлено, що справа не підсудна Коростенському міськрайонному суду Житомирської області, оскільки місцем знаходження відповідача, (юридичної особи) територія, на яку поширюється юрисдикція Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, не являється.
Відповідно до ст.31 ч.1 п.1 ЦК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За таких обставин, відповідно до положень вищевказаної норми Закону, справа підлягає переданню Печерському районному суду м.Києва, територіальна юрисдикція якого поширюється на місце знаходження відповідача.
Керуючись ст.ст.27, 28, 31 ч.1 п.1 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк, який обчислюється з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Суддя: О.М.Шульга