Справа № 761/7944/20
Провадження № 2/761/4932/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, проте тривалий час не проживає у квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, участі в ремонтних поточних роботах не бере і взагалі квартирою не цікавиться. На підставі викладеного позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до слухання по суті.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору про поділ майна подружжя від 22 липня 2014 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Ганною Олексіївною за № 1605.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 липня 2017 року було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис - 1387. В наслідок зазначеного ОСОБА_2 залишила собі прізвище - ОСОБА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109.109/ОПП/К-385 від 25.02.2020р. за підписом керівника апарату - Царана В., вбачається, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Фактично ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі, що вбачається із акту, складеною сусідом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та затверджено підписом управителя мікрарайону ОСОБА_8 .

За ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місце проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, відповідач добровільно залишив квартиру, тривалий час в ній не мешкає, своєю реєстрацією в квартирі створює для позивача, як для власника житла, перешкоди.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 133, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. 156 ЖК України; ст. ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_2 , місце знаходження - АДРЕСА_3 .

Суддя: