КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 361/2748/19

провадження №22-ц/824/9678/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,

учасників справи: представник позивача Циган І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2020 року /суддя Селезньова Т.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:008:0017, розташовану в АДРЕСА_1 , - з тих підстав, що дана земельна ділянка належала на праві власності її чоловікові ОСОБА_2 (успадкована ним від матері ОСОБА_3 ), і дану земельну ділянку вона успадкувала за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріусом було відмовлено.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 183-187/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що вона є спадкоємцем за заповітом і у визначений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, отримавши 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , чим довела, що вона є єдиним спадкоємцем яка прийняла спадщину. Наголошувала, що право власності ОСОБА_3 - матері померлого спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи. Спірну земельну ділянку вона заповіла своєму сину, який хоча за життя і не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформив нотаріально посвідчену заяву до нотаріальних органів про прийняття спадщини своєї матері. Вказувала, що ОСОБА_2 не встиг оформити свої майнові права оскільки перебував у зоні АТО. Також наголошувала на тому, що позов про встановлення додаткового строку для прийняття померлим спадщини після матері не може бути процесуально пред`явлений, тому вважає, що обрала належний захист своїх майнових прав спадкоємця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб 21.08.1987р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Позивачка на день смерті чоловіка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.

Згідно заповіту від 06.11.2017 р. ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи 77/2018, вбачається, що позивачка 29.01.2018 р. , тобто протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 , визначеного ст.1270 ЦК України, подала до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_2

11.06.2018р. ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 - на Ѕ частку квартири по АДРЕСА_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі - є відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину від 11.06.2018 р., спадкоємець ОСОБА_1 , спадкодавець ОСОБА_2 , майно: Ѕ частина квартири по АДРЕСА_3 .

Також 11.06.2018р. позивач ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 - на земельну ділянку к.н.:01:008:0017 і на земельну ділянку к.н.:01:008:0016.

Постановами від 19.06.2018 р. Десята Київська державна нотаріальна контора відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку , площею 0,1442, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0016 та земельну ділянку площею 0,1200, яка розташова у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0017, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який пропустив термін прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі рішення 23 сесії 4 скликання Семиполківської сільської ради від 18.05.2005р. №288 є власником земельної ділянки площею 0,1200га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:008:0017.

Також судом встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 набуто на підставі рішення 23 сесії 4 скликання Семиполківської сільської ради від 18.05.2005р. №288 також є власником земельної ділянки площею 0,1442га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:0016.

ОСОБА_2 за життя не звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після ОСОБА_3 (титулованого власника спірної земельної ділянки) із заявою про прийняття спадщини.

Окрім того, ОСОБА_3 була зареєстрована на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_4 , з 1996р. і по день смерті. ОСОБА_2 - згідно довідки з місця проживання - був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Тобто, ОСОБА_2 не був зареєстрований на постійне місце проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_3 і станом на день її смерті з нею не проживав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України про те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи положення ст.ст. 11, 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається, а також межі розгляду справи, розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог і лише на підставі поданих доказів, суд першої інстанції дійшов висновків про відсутність підстав в межах розгляду даної справи для висновку, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після його матері ОСОБА_3 і відповідно, що вказана позивачем земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_2 і належала ОСОБА_2 станом на день його смерті, і відповідно, що вказана земельна ділянка увійшла до спадщини, що відкрилась разом з його смертю.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довела права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку і відповідно не довела наявності законних підстав для визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку саме з підстав її спадкування після чоловіка ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна померлого чоловіка, за заповітом, її право на спадщину не оспорюється.

Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси.

Висновки суду першої інстанції, що за поясненнями позивачки, ОСОБА_3 ще при житті подарувала другому сину ОСОБА_4 належний їй будинок за адресою АДРЕСА_1 , тобто будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням для обслуговування даного будинку, не підтверджені матеріалами справи та базуються на припущеннях.

Водночас, судом першої інстанції не надано належної оцінки таким обставинам справи.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 23/

27.01.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до нотаріальних органів за місцем вимоги з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 /а.с. 26/

30.01.2016 р. ОСОБА_2 проходив службу начальником медичного пункту самохідно-артилерійського дивізіону 43 Окремої артилерійської бригади Сухопутних військ Збройних сил України, ВОС - 9010103, захворювання з післяопераційної рани послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Жодних дій нотаріусом вчинено не було. З системного аналізу матеріалів справи колегія суддів доходить висновку про те, що підстав вважати що ОСОБА_2 повинен був вчинити ще якісь додаткові дії по прийняттю спадщини не було, оскільки він звернувся до нотаріуса в межах 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Водночас не роз`яснення нотаріусом порядку вчинення дій по прийняттю спадщини не може бути підставою вважати, що ОСОБА_2 не вчинив жодних дій по прийняттю спадщини після матері за заповітом, зважаючи на те, що через три дні він почав проходити службу, а в подальшому після отриманого поранення помер.

Як передбачено ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є і перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла і (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як встановлено ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що зазначено в ст. 1218 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як визначено ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як встановлено ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки зверненню ОСОБА_2 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому, доходить висновку, що він висловив свою волю на прийняття спадщини за заповітом, не оформивши належним чином право власності за об`єктивних обставин, викладених вище.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку про задоволення позову, визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:008:0017, розташовану в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки іншим шляхом захистити своє право власності позивач не зможе.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2020 року - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2020 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 / право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:008:0017, розташовану в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: