КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 357/8107/18 Головуючий у І-й інстанції - Кошель Л.М.
апеляційне провадження № 22-ц/824/6269/2020 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарях - Кравченко Н.О., Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Танцюри Юлії Борисівни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод, Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося в суд позовом до ОСОБА_1 , ТзДВ «Шамраївський цукровий завод, Державного реєстратора КП «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

В обґрунтування даного позову Товариство зазначало, що 19 червня 2014 року Агрофірма уклала із відповідачкою ОСОБА_1 договір оренди належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1403 га, розташованої у межах Матюшівської сільської ради,Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:008:0024. Договір оренди був укладений строком на десять років та у встановленому законом порядку зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на підставі рішення від 26.01.2015 року за № 18860511.

Наприкінці березня 2018 року Агрофірмі стало відомо із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 02 березня 2018 року державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.В. здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 02 березня 2018 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», предметом якого є земельна ділянка, що перебуває в оренді у Агрофірми. Позивач вказував, що укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки суперечить діючому законодавству і порушує права Агрофірми як орендаря, оскільки попередній договір оренди, укладений 19 червня 2014 року між Агрофірмою та відповідачкою ОСОБА_1 , є чинним, не визнаний недійсним та не розірваний сторонами, а тому відповідачка не мала права передавати спірну земельну ділянку в оренду іншій особі.

З огляду на незаконність укладеного між відповідачами договору оренди підлягає скасуванню і рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем права оренди, як похідне.

Посилаючись на викладене, Товариство просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,1403 га, розташованої у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:008:0024 укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» 02 березня 2018 року та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди від 15 березня 2018 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Танцюра Ю.Б., яка діє в інтересах ТОВ Агрофірма «Матюші», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористались.

Від представника відповідача ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись при цьому на те, що наказом директора ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» від 19 червня 2020 року посилено протиепідемічні заходи на підприємстві та заборонено відрядження працівників підприємства у зв`язку з продовженням на території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та зазначено, що представник в судове засіданняз`явитись не зможе через зайнятість її у іншому судовому процесі.

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі було відмовлено.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ Агрофірма «Матюші», суд першої інстанції виходив з неведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,1403 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер :01:008:0024, розташованої у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

19 червня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала, а Агрофірма прийняла у строкове платне користування для сільськогосподарського використання належну ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди укладений строком на 10 років і у встановленому законом порядку зареєстрований реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на підставі рішення державного реєстратора від 26.01.2015 року за № 18860511.

Згідно п.37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Також, судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі відповідачки ОСОБА_1 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» належної ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0024, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 19 червня 2014 року. Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ Агрофірма «Матюші» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ТОВ «Матюші» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше.

02 березня 2018 року між відповідачами ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1403 га, розташовану у межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:008:0024.

Договір оренди укладений строком на сім років і 15 березня 2018 року зареєстрований державним реєстратором КП «Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Судом встановлено, що укладений 19 червня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 договір оренди землі було у встановленому законом порядку зареєстровано, однак наказом МЮ України № 729/5 від 15 березня 2018 року рішення державного реєстратора від 19.04.2014року про реєстрацію права оренди за позивачем скасовано в зв`язку з його незаконністю.

Наведене свідчить про те, що скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, що належить відповідачці ОСОБА_1 , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, така реєстрація не створює юридичних наслідків та не свідчить, що зареєстрований з порушенням закону договір оренди набув чинності у відповідності до вимог ст. 125 ЗК України.

Зазначене підтверджується наданим суду наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року, згідно з яким державна реєстрація договорів оренди землі, що були укладені між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 ,була скасована, як така що була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

У відповідності до укладеного між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 договору оренди, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За умови відсутності здійснення державної реєстрації договору, як і за умови скасування незаконно проведеної реєстрації, зазначений договір оренди землі є таким, що не набрав чинності, а відтак ТОВ Агрофірма «Матюші» не набуло прав орендаря за таким договором.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 13 червня 2016 року у справі 6-643цс16, Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 532/384/16-ц та Постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 917/67/18.

Отже, наявність договору оренди землі, який не набув чинності, не свідчить про те, що його сторони набули прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору, а відтак не є перешкодою для власників земельних ділянок для укладення та державної реєстрації іншого договору оренди землі з іншим орендарем.

З Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що під час державної реєстрації права оренди за відповідачем на підставі оспорюваного договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», не існувала державна реєстрації договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Матюші», оскільки остання була скасована раніше в цей же день, тому підстав для визнання недійсним спірного договору не вбачається. За таких обставин не підлягають задоволенню й позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди землі від 15 березня 2018 року.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним доказам дав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що укладенням та державною реєстрацією договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТзДВ «Шамраївський цукровий завод» права позивача на оренду спірної земельної ділянки порушені не були з огляду на їх відсутність як на момент укладення та реєстрації зазначеного договору, так і на момент пред`явлення позову, обгрунтовано відмовивши в позові ТОВ Агрофірма «Матюші».

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ Агрофірма «Матюші» про відсутність у Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації МЮ України повноважень по розгляду колективної скарги на дії державного реєстратора за 2014-2015 роки, тобто до 01 січня 2016 року, та порушення МЮ України норм чинного законодавства, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані. На час розгляду даної справи наказ МЮ України № 729/5 від 15 березня 2018 року про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» на належну ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0024, є чиним, у встановленому законом порядку не змінений, не скасований та не визнаний недійсним.

Колегія суддів також відхиляє як необґрунтовані доводи представника позивача щодо необхідності надання судом оцінки законності зазначеного наказу в межах розгляду зазначеної справи, оскільки таке твердження суперечить ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимог про визнання вказаного наказу незаконним позивачем не заявлялося і суд першої інстанції їх не розглядав.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Танцюри Юлії Борисівни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді :