Справа № 296/5795/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судових засідань Світко Т.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Грабовського Д.О. ,

представника відповідача - адвоката Демчик Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира на користь ОСОБА_2 на утримання дочки з 3000 грн., щомісячно, на мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 06.02.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки на сьогоднішній день змінився його матеріальний та сімейний стан, у зв`язку із тим, що він не має постійного заробітку та ніде не працевлаштований, а також на його утриманні є неповнолітні діти від іншого шлюбу, просить суду зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення з твердої на мінімальний гарантований розмір аліментів.

Ухвалою від 27.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Вказав, що працював за кордоном, однак через пандемію та закриття кордонів змушений був повернутися до України.

Представник відповідача проти позову заперечила та просила в його задоволенні відмовити.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу зміни його сімейного та матеріального стану, погіршення стану здоров`я, а обставини зазначені позивачем в позовній заяві вже існували на момент постановлення рішення суду від 06.02.2020. Також вказала, що позивач участі у вихованні дитини не бере, життям та інтересами дитини не цікавиться (а.с.25.26).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 12.01.2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від якого сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.28).

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 07.04.2015 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.01.2004 року на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1000 грн. до 500 грн. починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (а.с.27).

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 06.02.2020 збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2015 року, та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що з моменту ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів змінився його матеріальний стан, оскільки він не має постійного заробітку та ніде не працевлаштований, а також на його утриманні є неповнолітні діти від іншого шлюбу.

В підтвердження викладених обставин надав довідку Любарської селищної ради від 26.05.2020 року, в якій вказується, що ОСОБА_1 ніде не працює згідно запису трудової книжки №25 від 20.04.2018 року, наказ №486-к від 06.04.2018 (а.с.34).

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України).

Частиною 3статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як вказувалося вище, позивач обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру аліментів послався на зміну свого матеріального та сімейного стану з моменту ухвалення рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 06.02.2020, яким збільшено розмір аліментів до 3000грн. Разом з тим, позивачем не надано доказів розміру своїх доходів на момент прийняття рішення та їх зміни на даний час, втрати працездатності, зміни стану здоров`я тощо. Довідка про те, що позивач офіційно не працює з 2018 року не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки ці обставини вже існували станом на 06.02.2020р. Також не змінився і сімейний стан позивача з моменту ухвалення цього рішення (кількість дітей, осіб, які перебувають на утриманні позивача). При цьому, з тексту рішення від 06.02.2020 вбачається, що представник ОСОБА_1 не заперечив проти позову та щодо призначення аліментів саме в такому розмірі.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем не доведена наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Обставини, на які посилається позивач вже існували на момент прийняття рішення про збільшення розміру аліментів, а доводи фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з рішенням суду.

За таких обставини в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 263-265, 275, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не була вручена в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного рішення: 15.09.20.