печерський районний суд міста києва
Справа № 490/4473/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Диба І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сіхарулідзе Дмитро Геннадійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АМБЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору факторингу № б/н від 22 травня 2020 року та договору про відступлення права вимоги 22 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Ухвалою судді від 20 серпня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 серпня 2020 року за результатом розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову судом було відмовлено у забезпеченні позову.

25 вересня 2020 року до суду повторно подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду законної сили.

Заява мотивована наступними обставинами. Позивачем отримано вимогу від відповідача № 0082 від 25 травня 2020 року, відповідно до якої відповідач повідомляє про реальні наміри здійснити відчуження спірного нерухомого майна шляхом набуття права власності або продажу від свого імені предмета іпотеки.

В свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужено нерухоме майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження за його позовом про визнання недійсним договору факторингу, та буде змушений звертатися до суду з новими позовами, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Опосередковано про реальну загрозу відчудження спірного майна свідчить наявність понад десяти відкритих судових проваджень, щодо оскарження реєстраційних дій, вчинених щодо нерухомого майна.

Щодо реальності загрози відчуження майна свідчить вимога, в якій чітко зазначено про наміри відповідача щодо задоволення вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або продажу від свого імені іншій особі. Тобто дана загроза є реальною.

Отже вбачається, що між сторонами існує спір. Предметом позову є вимоги про визнанням недійсним договору факторингу № б/н від 22 травня 2020 року та договору про відступлення права вимоги 22 травня 2020 року тобто, зі змісту позовної заяви вбачається наявність спору між сторонами щодо законності даних договорів, а в разі задоволення позову відповідач не матиме жодних майнових прав до заявника.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З представлених суду матеріалів вбачається, що представник позивача одночасно з поданням до суду позовної заяви подав заяву про забезпечення позову.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до позовних вимог, представник позивача просять суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду законної сили.

З поданої заяви вбачається, що у ній належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Як встановлено, судом розглянуто питання забезпечення позову, ініційоване стороною позивача, вимога повторно поданої заяви від 25 вересня 2020 року аналогічна вимогам, вказаним у заяві яка була подана разом із позовною заявою. Нових обставин, які б не були враховані судом при постановленні ухвали про забезпечення позову від 21 серпня 2020 року, заявником не наведено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення поданого цивільного позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сіхарулідзе Дмитро Геннадійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АМБЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору факторингу № б/н від 22 травня 2020 року та договору про відступлення права вимоги 22 травня 2020 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик