Справа № 439/297/20
У Х В А Л А

іменем України

10 вересня 2020 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У Бродівському районному суді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 200 000 гривень.

У судовому засіданні позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно, що належить відповідачеві на суму, що складає 200 000 гривень.

Позивач, як на підставу задоволення такої заяви вказує, що відповідач більше трьох років не повертає заборговані кошти, ігнорує вимоги позивача, не відповідає на дзвінки, офіційно не працює та не отримує дохід, а тому позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що не знає, чи є у наявності відповідача будь-яке майно, і це буде з`ясовувати виконавча служба, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову.

Представник відповідача адвокат Слобода С.Г. просить у задоволенні заяви відмовити, оскільки не має підстав вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, буде утруднене чи унеможливлене виконання рішення суду на користь позивача.

Проаналізувавши подану позивачем заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання, що така заява підлягає поверненню заявнику, виходячи із таких міркувань.

Як видно із позовної заяви між сторонами існує матеріальний спір щодо виконання зобов`язання щодо повернення позики.

Згідно із ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що заява не містить переліку рухомого та нерухомого майна, на яке потрібно накласти арешт, його ідентифікуючи ознаки, вартість та посилання на докази, що підтверджують право власності певної особи на це майно. Також не зазначено про наявні банківські рахунки відповідача, на яких можуть знаходитись грошові кошти.

Крім того, як зазначив позивач у судовому засіданні, ним не вживалось жодних дій для з`ясування наявності у відповідача майна, грошових коштів, чи будь-яких інших активів, на які судом може бути накладений арешт. І йому взагалі невідомо про те, чи у відповідача є будь-яке майно.

Відсутність такої інформації позбавляє суд можливості визначити співмірність заявлених вимог обраному позивачем способу забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 10.09.2020.

Суддя Б.М. Петейчук