Провадження №22-ц/812/1558/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2020 року м. Миколаїв

справа № 484/2003/20

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Колосовського С.Ю., Шаманської Н.О.,

переглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 07 серпня 2020 року під головуванням судді Маржиної Т.В., повний текст якого складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 08 липня 2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 07 травня 2018 року, мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказала позивач, донька знаходиться на її утриманні, відповідач належним чином не допомагає у вихованні дитини, впевненості в добровільній грошовій допомозі вона не має, а тому просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач визнав позов частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. Зазначив, що він не має постійного доходу через відсутність робочих місць у селі; він має хронічні захворювання і не може поїхати на заробітки. Дійсно, його батько має земельний пай, який він допомагає йому обробляти; робота є сезонною, а отримані доходи не є достатніми навіть для проживання його батьків. Його єдиним доходом є утримання підсобного господарства (корова, свиня, кури, качки), яке не є прибутковим. Також під час зустрічей з донькою він купує необхідні для неї речі, іграшки, продукти. Зазначив, що позивачка позбавляє його можливості спілкуватись із донькою, якщо він не надає їй гроші в більшому розмірі. Він не відмовляється надавати допомогу на утримання доньки, однак розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, для нього не помірний.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 24.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції неповно оцінив обставини справи, оскільки відповідач хоча і надає кошти на утримання доньки, але час від часу, а донька потребує піклування постійно. Щодо відсутності постійної роботи у відповідача, то зазначає, що останній і не намагався працевлаштуватися. Крім того звертає увагу на те, що відповідач має у користуванні земельний пай батьків, утримує підсобне господарство та має з нього певні доходи, не має інших осіб на утриманні, не є інвалідом і є повністю працездатним, а тому вважає, що аліменти в розмірі 1700 грн. не є непомірноими для нього, враховуючи, що донька дорослішає та потребує більших витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначив, що ніколи не ухилявся та не збирається ухилятися від аліментів та додаткової допомоги доньці, аліменти він сплачував у добровільному порядку щомісячно, додатково він періодично надавав додаткові кошти (на лікування доньки, придбання одягу, інших речей). Крім того, вказував, що стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно є більшим ніж 50 % від розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони з 18 липня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року у справі № 484/1726/18 розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу сторін проживає разом з матір`ю,

Сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання доньки.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статей 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вищевикладені вимоги закону суд дійшов правильного висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень, з 1 липня - 1 859 гривень, з 1 грудня - 1 921 гривня.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

За приписами статті 141 СК України мати, батько мають рівні як права, так і обов`язки щодо дитини,

Визначаючи розмір аліментів на дитину в сумі 1 000 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, займається підсобним господарством і не має стабільного заробітку (доходу), відомостей щодо наявності інших осіб на утриманні ОСОБА_2 матеріали справи не містять, врахував стан здоров`я відповідача, який має хронічні хвороби внутрішніх органів, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Так, суд належним чином оцінив надані сторонами докази на підтвердження існування обставин, які враховуються при визначенні аліментів відповідно до ст. 182 СК України, та правильно прийняв до уваги приписи Сімейного кодексом України стосовно того, що обов`язок по утриманню дитини покладено рівною мірою на батьків.

За такого, посилання позивачки в апеляційній скарзі на неповну оцінку судом першої інстанції обставин справи є необґрунтованими.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б доводили можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину у заявленому позивачкою розміру.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання апеляційної скарги на те, що визначена судом сума аліментів на утримання ОСОБА_3 є недостатньою з огляду на те, що донька дорослішає та потребує більших витрат.

Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Сімейним кодексом України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (ст. 192 СК України).

До того ж позивачка має право заявити вимоги до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до положень ст. 185 СК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: С.Ю. Колосовський

Н.О. Шаманська

Повний текст судового рішення складений 06 жовтня 2020 року