Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9078/18 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 33 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М.

у цивільній справі №295/9078/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути на її користь з відповідачів в солідарному порядку на відшкодування завданої матеріальної шкоди 5 833,64 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди 5 000,00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 особисто не проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку, але в квартирі мешкає її син - відповідач ОСОБА_3 , якому вона надала право найму цієї квартири. З листопада 2017 року квартира позивача регулярно затоплюється з боку ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивач регулярно зверталась до керівництва ОСББ "Вікторія", на балансі якого перебуває будинок АДРЕСА_3 . 06.01.2018 року позивач повторно звернулась в письмовій формі до ОСББ про залиття, внаслідок чого 08.01.2018 року був складений акт комісією ОСББ. 02.03.2018 року квартиру позивача було знову затоплено. Згідно з актом комісії ОСББ «Вікторія» від 02.03.2018 року причиною залиття стелі ванної кімнати та туалету в квартирі стало протікання труб водопостачання зі сторони квартири ОСОБА_2 . Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають попри неодноразові звернення позивача. Крім того, позивач пояснила, що їй завдано і моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження та неможливості нормального користування майном, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Залиття квартири створює для позивача та її сім`ї дискомфорт та нервове напруження, в квартирі постійно відчувається запах плісені.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що факт залиття її квартири зафіксований відповідними актами, складеними 08.01.2018 року та 02.03.2018 року, з яких вбачається, що неодноразове затоплення стелі квартири сталося саме внаслідок залиття через протікання труби гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_4 . На думку апелянта, суд прискіпливо оцінив вказані акти, вказавши, що вони складені з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, без огляду квартири відповідачів та без ознайомлення останніх з цими актами. Дана обставина спростовується листом ОСББ «Вікторія» від 03.03.2018 року №14, адресованого ОСОБА_1 , де зазначено: «Крім того, ОСОБА_3 акт від 02.03.2018 року підписувати для ознайомлення відмовляється, отримувати листа з вимогою припинення псування майна Вашої квартири відмовляється». На думку апелянта, у суду не було підстав відхиляти як доказ висновок експерта, адже судовий експерт ОСОБА_4 сертифікований у встановленому законом порядку. Відповідачі в судових засіданнях відводів даному експерту не заявляли, клопотання про призначення судової експертизи не ставили, власних розрахунків щодо вартості збитків не надавали. Тому у суду були відсутні підстави вважати даний доказ неналежним. Вказує, що неправомірною бездіяльністю відповідачів їй заподіяну моральну шкоду, а тому виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обсягу і тривалості страждань, вважає, що у частині стягнення моральної шкоди позов підлягає задоволенню в межах заявленої суми.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва № НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.8).

Зі змісту актів від 08.01.2018 року, 02.03.2018 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 були виявлені плями підтоплення водою на стелі у ванній кімнаті та туалеті, причиною залиття стелі ванної кімнати та туалету стало протікання труб водопостачання зі сторони власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.18).

Голова ОСББ «Вікторія» Голяка О.М. 03.03.2018 року надав відповідь за вих.№14 ОСОБА_1 про те, що в квартирі АДРЕСА_5 , проживає та зареєстрований ОСОБА_3 з сім`єю, власник квартири ОСОБА_2 в квартирі не проживає. ОСОБА_3 на день надання відповіді замінив трубу стояка гарячого водопостачання на металопластикову замість труби із чорного металу, на з`єднанні з якою було протікання води, усунув протікання води на зливі з ванної, проте протікання продовжується (а.с.5).

31.08.2018 року голова ОСББ «Вікторія» Голяка О.М. надав відповідь за вих.№57 ОСОБА_3 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_1 , було замінено у ванній та туалеті трубу гарячого водопостачання з чорного металу на пластикову трубу із звуженням діаметру труби при вході та виході на полотенцесушитель. Звуження труби гарячого водопостачання порушує будівельні норми так як зменшує тиск подачі гарячої води на інші квартири по стояку (а.с.43).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено вини відповідачів у залитті квартири, а отже, і у заподіянні майнових збитків та моральної шкоди. А тому відмовив у задоволенні позову.

Проте, а повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні даного спору обов`язковому з`ясуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 , який є сусідом сторін та пояснив, що восени 2017 року разом з головою ОСББ ОСОБА_6 піднімався в квартиру АДРЕСА_4 , зі стелі текла вода. Влітку 2012 року в даній квартирі проводилась заміна аварійного полотенцесушителя, роботи проводились власницею квартири.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що підписував акт про затоплення та бачив у квартирі АДРЕСА_4 сліди затоплення. Голова правління ОСББ "Вікторія" - ОСОБА_6 телефонував до ОСОБА_3 , але його вдома не було. Причину протікання свідок зазначити не зміг, вказав, що даним питанням займався голова ОСББ - ОСОБА_6 , який повідомив йому про причину затоплення. Зазначив, що при обстеженні квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище він присутнім не був.

Свідок ОСОБА_6 , який є головою ОСББ "Вікторія" пояснив, що до нього неодноразово зверталась ОСОБА_1 з приводу підтоплень її квартири АДРЕСА_4 . Власники квартири АДРЕСА_2 в день затоплення були відсутні, тому виникла необхідність перекриття гарячої води, після чого залиття припинилось. При обстеженні квартир АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залиття виявлено не було. Зазначив, що йому відомо про те, що в квартирі АДРЕСА_4 було демонтовано "ложну" стелю з метою виявлення причин затоплення. Свідок звертався з листом до власника квартири АДРЕСА_2 , останній намагався виявити причини залиття з метою його усунення, але відразу встановити причину не виявилось можливим. Зазначив, що не є експертом, а тому не може зазначити, де саме було протікання. Власника квартири АДРЕСА_2 не запрошували для складання акту, але останній знав про затікання. Пояснив, що ОСОБА_8 проводила заміну труби на пластикову і вивела останню на полотенцесушитель. ОСОБА_3 замінював коліно. Дозволи на заміну труб не збереглись.

Даючи оцінку показам свідків, суд першої інстанції вважав, що вони не підтверджують в повній мірі заявлених в суді вимог.

Разом з тим, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст.89 ЦПК).

Крім того, в порушення положень ст.12 ЦПК судом не роз`яснено сторонам процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Зокрема, щодо права на призначення експертизи.

Такий недолік усунуто апеляційним судом.

За клопотанням представника позивача у справі проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої з технічної точки зору причиною залиття квартири АДРЕСА_4 може бути та, яка вказана в Актах обстеження від 08.01.2018 р. та 02.03.2018 р., а саме протікання труб водопостачання зі сторони власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 …

Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття на день проведення дослідження складає 5170 грн.(а.с.184 зворот).

Зазначений доказ відповідачами не спростований.

За наведених обставин апеляційний суд вважає доведеним факт залиття належної позивачці квартири з вини мешканців квартири, розташованої поверхом вище, та розмір майнових збитків.

Вирішуючи питання, на кого слід покласти обов`язок відшкодувати заподіяну позивачці шкоду, апеляційний суд виходить з того, що сам власник квартири у ній не проживає. Відповідач ОСОБА_3 визнав, що в квартирі АДРЕСА_2 проживає він з сім`єю.

За таких обставин саме з останнього слід стягнути заподіяні позивачці майнові збитки.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, оскільки відшкодування визначено експертом на даний час.

Проте, заслуговують на увагу доводи позивачки про заподіяння їй моральної шкоди.

Згідно зі ч.1 ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз"яснень, що викладені у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового

характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших

негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі

незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може

полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або

ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням

здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у

порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість

продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п.9 зазначеної вище постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості і враховувати майновий стан відповідача.

Враховуючи, що в даному випадку було пошкоджено майно позивачки та тривалий час не було відремонтовано квартиру, враховуючи співмірність морального відшкодування розміру майнових збитків, апеляційний суд вважає необхідним визначити моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

За наведених обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням вимог позивачки у розмірі 66% від заявленої нею суми, відповідно до положень ст.141 ЦПК пропорційно до розміру задоволених вимог підлягають відшкодуванню і понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5170 грн. матеріальних збитків, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1860,67 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 17.09.2020 року.