Справа № 686/9043/20
Провадження № 2/686/3051/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Петльованої Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

встановив:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 27 528 грн 03 коп.., посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2010 року у справ №2-12251/10 було стягнуто на її користь заборгованість за договором позики в сумі 77 000 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 січня 2018 року у справі №686/22420/17 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 64 341 грн 08 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язань за догвором позики за період з 2 червня 2014 року по 14 листопада 2017 року. Оскільки зобов`язання щодо повернення позики залишаються невиконаними в повному обсязі і до цього часу, позивач просить стягнути згідно ч.2 ст.625 ЦК України 3 відсотка річних та інфляційні втрати за період з 15 листопада 2017 року по 06 квітня 2020 року в сумі 10 350 грн 81 коп., а також проценти згідно ст.1048 ЦК України в сумі 17 177 грн 22 коп.

21 травня 2020 року відповідачем було подано відзив на позов, у якому він заперечив, щодо стягнення з нього відсотків згідно ст.1048 ЦК України в сумі 17 177 грн 22 коп. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні позивач вимоги викладені у поданій заяві підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 55 000 грн, на підставі договору від 27 січня 2010 року, які зобов`язувався повернути не пізніше 27 березня 2010 року.

Також на підставі договору позики від 28 квітня 2010 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22 000 грн, які зобов`язувався повернути до 28 червня 2010 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 77 000 грн.

На підставі відповідного рішення у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому перебуває виконавче провадження №31247683.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 січня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в сумі 64 341 грн 08 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за період з 2 червня 2014 року по 14 листопада 2017 року. Судом було визначено, що залишок заборгованості станом на 14 листопада 2017 року становив 44 110 грн 25 коп.

Відповідно до довідки про залишок заборгованості від 22 липня 2020 року №64372 виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 29 листопада 2017 року було сплачено 1 000 грн, 11 січня 2018 року 500 грн, 31 січня 2018 року 500 грн. Залишок заборгованості становить 42 840 грн 10 коп.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3 відсотка річних за період з 15 листопада 2017 року по 6 квітня 2020 року становить 3 165 грн.

Суд, не погоджується із наданим розрахунком, оскільки його слід було здійснити наступним чином.

3 відсотка річних за період з 15 листопада 2017 року по 28 листопада 2017 року становить 50 грн 76 коп. = 44 110 грн 25 коп. х 3%/100%/365 днів х 14 днів прострочення.

3 відсотка річних за період з 29 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року 116 грн 93 коп. = 43 110 грн 25 коп. х 3%/100%/365 днів х 33 дні прострочення.

3 відсотка річних за період з 1 січня 2018 року по 10 січня 2018 року становить 35 грн 43 коп. = 43 110 грн 25 коп. 3%/100%/365 днів х 10 днів прострочення.

3 відсотка річних за період з 11 січня 2018 року по 30 січня 2018 року становить 70 грн 04 коп. = 42 610 грн 25 коп. х 3%/100%/365 днів х 20 днів прострочення.

3 відсотка річних за період з 31 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 1 159 грн 47 коп. = 42 110 грн 25 коп. х 3%/100%/365 днів х 335 днів прострочення.

3 відсотка річних за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 1 263 грн 31 коп. = 42 110 грн 25 коп. х 3%/100%.

3 відсотка річних за період з 1 січня 2020 року по 06 квітня 2020 року становить 334 грн 81 коп. = 42 110 грн 25 коп. х 3%/100%/366 днів х 97 днів прострочення.

Всього ж розмір 3 відсотка річних за період з 15 листопада 2017 року по 06 квітня 2020 року становить 3 030 грн 75 коп.

Розмір інфляційних втрат слід вираховувати наступним чином.

За період з 16 листопада 2019 року по 28 листопада 2017 року інфляційні втрати становлять 396 грн 99 коп. = 44 100 грн 25 коп. х 1,009 - 44 100 грн 25 коп.

За період з 29 листопада 2017 року по 10 січня 2018 року інфляційні втрати становлять 431 грн 10 коп. = 43 110 грн 25 коп. х 1,01- 43 110 грн 25 коп.

За період з 10 січня 2018 року по 30 січня 2018 року інфляційні втрати становлять 639 грн 15 коп. = 42 610 грн 25 коп. х 1,015 - 42610 грн 25 коп.

За період з 31 січня 2018 року по 31 березня 2020 року інфляційні втрати становлять 5 632 грн 52 коп. = 42 110 грн 25 коп. х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,00 х 1,00 х 0,993 х 1,00 х 1,019 х 1,017 х 1,014 х 1,008 х 1,041 (індекс інфляції за 2019 рік) х 1,002 х 0,997 х 1,008.

Всього розмір втрат від інфляції згідно ч.2 ст.625 ЦК України становить 7 099 грн 76 коп.

Що стосується стягнення відсотків за весь період прострочення з 15 листопада 2017 року по 06 квітня 2020 року згідно ст.1048 ЦК України, то суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що строк дії договорів позики закінчився 27 березня 2010 року та 28 червня 2010 року, абз 2 ч.1 ст.1048 ЦК України у зв`язку із відсутністю домовленості між сторонами міг бути застосованим тільки до дати повернення позики. Згідно правової позиції висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп., оскільки позов задоволено частково на суму 10 130 грн 51 коп., що становить 36,80 % від ціни позову 27 528 грн 03 коп, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 309 грн 41 коп.

Керуючись ст.ст. 631, 652, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 76-81, 84, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 10 110 грн 60 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 308 грн 83 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2020 року.

Суддя: