справа №439/168/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 вересня 2020 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 217 113.00грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перерахувала на картковий рахунок відповідача ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у AT КБ «Приватбанк» кошти в сумі 217 113,00 грн. із призначенням платежу « НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_2 оплата за товар згідно договору №3 від 27.06.2018 р.». Однак, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних договорів, у тому числі вказаного у призначенні платежу, не укладалось та зобов`язань щодо зазначених коштів між останніми не виникало, тому кошти в сумі 217113 грн. вважає, що були сплачені помилково, що свідчить про безпідставність набуття останніх відповідачем ОСОБА_2 . Крім цього, зазначає, що відповідач отримуючи 27.06.2018р. та 20.07.2018р. означені кошти, не діяла та не могла діяти, як фізична особа-підприємець, оскільки припинила свою підприємницьку діяльність 14.07.2014р. Відповідачу надсилалася письмова вимога про повернення безпідставно набутих коштів, однак вона залишена відповідачем без відповіді та реагування. Тому із посиланням на вимоги ст.ст. 15, 16,1212 ЦК України просить позов задоволити.

20.02.2020 відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Заяв про продовження строку на подання відзиву до суду не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Шпунт М.Б. подав письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності ат у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Відповідач та її представник - адвокат Куць В.В. в судове засідання, повторно, не з`явилися, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлилася про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від них не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2018 та 20.07.2018 ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 217 113.00грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 837 від 27.06.2018, №838 від 27.06.2018, №851 від 20.07.2018 із призначенням платежу - оплата за товар згідно договору №3 від 27.06.2018(а.с.6-8).

18.03.2019 позивач звернулася з письмовою вимогою до відповідача про повернення безпідставно отриманих коштів, оскільки жодного договору, в тому числі вказаного у призначенні платежу, не укладалося, жодних зобов`язань не існувало (а.с.9-11).

Відповідач ОСОБА_2 вимоги не виконала, грошові кошти позивачу ОСОБА_1 не повернула.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ч. 2 ст. 78 ЦПК України.

З доказів, які не викликають сумнівів у їх належності та допустимості та які досліджені судом під час розгляду справи встановлено, що будь-яких зобов`язань, які виникають із договорів чи актів цивільного законодавства між сторонами не існувало. Грошові кошти були отримані відповідачем без будь-якої на те підстави, а відтак підлягають поверненню позивачу як безпідставно набуте майно в розумінні ст.1212 ЦК України.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі ст.ст. 509, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,12,76, 81,258-259, 263-265,281-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 217 113.00 (двісті сімнадцять тисяч сто тринадцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 17 вересня 2020 року.

Суддя А.О.Бунда