Справа № 2-2194/11
Провадження № 2-зз/263/23/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Музики О.М., за участю секретаря Налісної Ю.О., розглянувши матеріали заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-2194/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми,

ВСТАНОВИВ:

Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 04 вересня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-2194/11, яка мотивована тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2011 року. Заявнику стало відомо, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2011 року № 2-2194/11 накладений арешт на указану квартиру. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2011 року № 2-2194/11 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 07 червня 2011 року вказане рішення залишено без змін. Разом із тим, арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , скасований не був.

15 вересня 2020, року від ОСОБА_2 до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява про скасування арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2011 року № 2-2194/11 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування указаної заяви зазначено, що до накладення указаного арешту указана квартира перейшла у власність ОСОБА_1 (23 березня 2011 року), а рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2011 року у справі № 2-2194/11, у межах якої такий арешт накладений, відмовлено у задоволенні позову.

Вирішуючи указані заяви, суд враховує наступне.

23 березня 2011 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Указаний договір зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 4375817, що підтверджується Витягом № 9702683.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2011 року у справі № 2-2194/11 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми, у порядку забезпечення позову накладено арешт на належну ОСОБА_4 , ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвала набрала законної сили 18 квітня 2011 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2011 року у справі № 2-2194/11 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми. Питання щодо скасування заходів забезпечення позову указаним рішенням не вирішено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 07 червня 2011 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2011 року залишено без змін.

Матеріали цивільної справи № 2-2194/11 знищені, у зв`язку із закінченням строку зберігання справи, а в архіві Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області зберігається оригінал рішення, що підтверджується довідкою архіву від 14 вересня 2020 року вих. № 293/01-13/2020.

Відповідно до частин другої, третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Можливість вжиття державним судом забезпечувальних заходів за наявності арбітражної угоди передбачена нормами міжнародних правових актів, які є частиною національного законодавства України в силу положень частини першої статті 9 Конституції України (частина четверта статті 6 Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж 1961 року, стаття 6 Нью-Йоркської конвенції про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року), а також нормами внутрішнього національного законодавства України (частина третя статті 477 ЦПК України, стаття 9 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).

Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу учасниками справи є учасники (сторони) третейського розгляду, особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, а також сторони арбітражного розгляду.

Як вбачається зі змісту рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2011 року у справі № 2-2194/11, ОСОБА_1 не є учасником справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми, тому не наділена правом звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки не приймала участі у ній.

Факт викупу ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у власників такої, не є підставою для звернення із заявою у цій справі про скасування заходів забезпечення позову з вищевикладених підстав, тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18)).

Вирішуючи вимоги заяви ОСОБА_2 , суд приймає до уваги наступне.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що у задоволенні позову у цивільній справі № 2-2194/11, в межах якої накладений арешт, відмовлено та рішення набрало законної сили, ОСОБА_2 є учасником указаної справи, тобто наділений правом на звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 та скасування заходу забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 42, 149, 152, 158 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-2194/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми, - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-2194/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову (арешт), накладені ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2011 року у справі № 2-2194/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним, зобов`язання вчинити дії, передбачені попереднім договором та стягнення гарантійної суми, а саме: арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика