Провадження №2/369/4379/20
УХВАЛА

про залишення без руху

31.08.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Задерейко І.С. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно отримані кошти(пенсію) в розмірі 3398,00 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

В той же час, як вбачається із змісту позовної заяви, остання містить вимоги майнового характеру, але судовий збір позивачем не сплачений.

У матеріалах справи міститься клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору посилаючись на ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов перелічених у вказаній статті.

Однак, суду не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на звільнення від сплати ним судового збору, а тому не доведено наявність обставин, передбачених положеннями зазначеної вище статті Закону, які б були підставою для звільнення його від сплати судового збору .

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу за подання даного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.Я. Волчко