Справа № 635/1284/20
Провадження по справі № 2/635/1526/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань Калягіна М.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 05 липня 2019 року у розмірі 15500 гривень, моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, витрати по сплаті юридичних послуг у розмірі 6370 гривень та судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 липня 2019 року відповідач отримала у позику від позивача грошові кошти у сумі 15 500 гривень, які вона зобов`язалася повернути у повному обсязі до 31 грудня 2019 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка від 05 липня 2019 року. У вищевказаний строк відповідач в порушення своїх зобов`язань позику не повернула, від повернення боргу ухиляється. Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання умов укладеного договору позики відповідачем були порушені її права, вона змушена нести збитки. Крім того, позивач вказує, що внаслідок протиправних дій з боку відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, в результаті яких були спричинені негативні зміни в її житті: переживання, тривога, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, хвилювання щодо подальшої долі позичених грошових коштів. Розмір завданої моральної шкоди з урахування характеру завданих моральних страждань, ступеню вини відповідача, а також вимог розумності та справедливості, позивач оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності,прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

З наданого позивачем оригіналу розписки, складеної 05 липня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 15500 гривень, які позичальник зобов`язався повернути в строк до 31 грудня 2019 року.

Факт підпису розписки відповідачем під час судового розгляду не спростований.

Відповідач взятих на себе за договорами позики зобов`язань щодо повернення боргу не виконав, а тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 15 500 грн.

Що стосується вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

За загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою не передбачено такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди.

Укладений між сторонами у справі договір позики також не містить цього виду цивільної відповідальності.

Отже, підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди відсутні.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат суду надано договір про надання правової допомоги № П-096 від 04 лютого 2020 року, акт про надання юридичних послуг від 11 лютого 2020 року та 22 липня 2020 року з детальним описом наданих послуг, а також квитанції про сплату позивачем грошових коштів на загальну суму 6370 гривень за надання юридичних послу ТОВ «Центр правової допомоги населенню».

Суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

Крім того, позивачем були понесені витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій у сумі 18,00 гривень за направлення відповідачу копії акту про надання юридичних послуг, що підтверджується фіскальним чеком № 0110 від 23 липня 2020 року, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання про розподілу судовогозбору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 15500 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 511,07 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 05 липня 2019 року у розмірі 15500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 511 (п`ятсот одинадцять) гривень 07 (сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 6370 (шість тисяч триста сімдесят) гривень 00 копійок та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, у сумі 18 (вісімнадцять) гривень 00 копійок, а всього 6388 (шість тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 09 вересня 2020 року.

Суддя І.В. Березовська