Провадження № 2/243/320/2020
24 вересня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О. В.,
секретаря судового засідання Нікіфорової В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, -
Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_1 зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України.
Однак, ОСОБА_1 , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) судовою повісткою, про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзивів, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року у справі відкрито спрощене провадження.
Ухвалою від 24 вересня 2020 року вирішено розглядати справу у заочному порядку.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
У судовому засіданні встановлено, що обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» надаються житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 де відповідачка ОСОБА_1 проживає та має за вказаною адресою особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно із довідкою наданою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4).
Згідно із ч. 1 п. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.
На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачка ними користується.
Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми.
Наслідки простроченого грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання утриманих ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору.
Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
З наданих суду позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 , яка мешкає у кв. АДРЕСА_1 , та користується послугами з опалення та гарячого водопостачання, зі скаргами та претензіями до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» не зверталася.
Згідно розрахунку розмір індексу інфляції складає 2125 грн.69 коп, 3% річних 732 грн.66 коп.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Таким чином судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 отримувала та користувалася наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачем не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачкою проведена частково, на особовому рахунку наявна заборгованість.
Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності, то суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Як встановлено у судовому засіданні, відповідачем не подано до суду заяви про застосування позовної давності як підстави відмови у позові.
За таких обставин, питання про визнання причин пропущення строку звернення до суду та поновлення строку позовної давності не може бути вирішене, оскільки вирішення вказаного питання є похідним від наявності заяви про застосування позовної давності.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп. (а.с. 1).
Враховуючи, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачки на його користь.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526 ЦК України, ст. 64, 66-68, 145, 156, 179 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 12, 14, 81, 82, 89, 259, 263 - 265, 273, ЦПК України суд, -
Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Сторони по справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 29 вересня 2020 року.
Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич