н/п 2/490/610/2020 Справа № 490/2205/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Янкевич В.С.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Троян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. Однак, відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні, свідомо уникає виконання своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою від 16.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засідання вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила продовжити розгляд справи у її відсутності.
Представник третьої особи Троян О.В. у судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню, та просила продовжити розгляд справи у її відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Судом ухвалено про закінчення розгляду справи у відсутності сторін та про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.04.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2015 року до його повноліття.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.02.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів за виконавчим листом №490/599/15-ц від 28.09.2015 року становить 71937,00 грн.

Довідками про реєстрацію особи Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 21.02.2019 року підтверджено, що позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , 2009 року народження, проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

За інформацією дошкільного навчального закладу № 22 від 31.01.2019 року, який з 2011 року по 2015 рік відвідувала дитина ОСОБА_4 , вихованням дитини займалася мати, яка відвідувала всі батьківські збори та оплачувала перебування дитини в дитячому навчальному закладі. Батько не брав участі у вихованні дитини.

Як вбачається з характеристики, наданої на учня 4-А класу Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15, в якій навчається дитина, мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина. Батько жодного разу не відвідував навчальний заклад.

Малолітня дитина ОСОБА_4 перебуває під наглядом фахівців Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №4". За весь термін спостереження дитина на всі огляди лікаря з`являлась тільки у супроводі матері або бабуся. Контроль за всіма призначеннями здійснює мати. На диспансерному обліку дитина не знаходиться.

За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.06.2019 року №3105/0202.01-22, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З наданих суду доказів встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, самоусунувся від виховання та утримання сина, не спілкувалась з ним та взагалі не бачиться, не проявляє ніякого інтересу до його життя. Доказів щодо наявності перешкод у спілкуванні з сином не надано. Із заявою до служби у справах дітей з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина відповідач не звертався.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З огляду на обставини справи, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини, враховуючи думку органу опіки та піклування, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, що не суперечить приписам національного та міжнародного законодавства про наявність вимог закону, за яких особа може бути позбавлена батьківських прав, а також практиці Європейського суду з прав людини, тому позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133,141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, , 54001, м. Миколаїв, вул. Інженерна, 1

Повне судове рішення складено 02 вересня 2020 року.

Суддя Н.П. Черенкова