Справа № 185/4160/19
Провадження № 2/185/434/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року Павлоградский міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення вартості будівництва,суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь вартість витрат, понесених ним на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 432 514, 00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивачпосилався на те, що відповідачка по справі є його рідною бабусею. Їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій побудовано будинок. В 2011 році з дозволу бабусі він переїхав до вказаного будинку. 22.07.2011 року він зареєструвався за цією адресою. Оскільки будинок був старий бабуся запропонувала йому знести старий будинок і на його місті побудувати новий. Після завершення будівництва бабуся обіцяла оформити будинок на нього. В 2012 року він зніс старий будинок та почав будувати новий. На придбання будівельних матеріалів ним було витрачено 372 694 грн., крім того, сплачено будівельникам 59 820 грн. Загальний розмір витрат на будівництво складає 432514,00 грн. В серпні 2018 року коли будинок був зведений на 50% він звернувся до відповідачки з проханням виконати обіцянку та переоформити на нього земельну ділянку на якій будується будинок та сам будинок. Відповідач йому категорично відмовила. У зв`язку з чим він запропонував відповідачці відшкодувати йому вартість будівництва в сумі 432 514,00 грн., однак вона відмовилась.

Відповідачка надала чотири відзиви на позов відповідно до змісту яких зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок. 21.07.2011 року в її будинку був зареєстрований онук. 22.11.2012 року нею було отримано будівельний паспорт на будівництво двоповерхового житлового будинку з гаражем за адресою : АДРЕСА_1 . Старий будинок та господарські будівлі були повністю знищені як непридатні для використання. Все будівництво проводилося за її особистий рахунок та рахунок сина ОСОБА_5 , який є батьком позивача. Крім того, позивачем були надані довідки про його доходи за 2011-2016 роки де його сукупний дохід становить 415 009, 76 грн., сума позову складає 432514 грн., що значно перевищує доходи позивача. Довідки про доходи його дружини не є належними доказами, оскільки він одружився тільки 07.07.2017 року. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки будівництво було розпочато у 2012 році а звернувся позивач із позовом до суду у 2019 році. Крім того, житловий будинок АДРЕСА_1 на неї не зареєстрований і вона не є належним відповідачем по справі.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги, зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідачки на його користь вартість витрат понесених ним на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 383 949 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 08.05.2019 року провадження по даній цивільній справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Після відкриття провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 177 ЦПК України, ухвалою від 21.05.2019 року позовна заява була залишена без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Позивачем недоліки були усунуті.

Судом задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 07.02.2020 року задоволено клопотання представника відповідача про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги просив їх задовольнити та пояснив, що земля та старий будинок належить бабусі. З бабусею була домовленість, що коли він побудує новий будинок вона переоформить на нього і подарує землю. У 2011 році знесли старий будинок і почали будувати новий. Він вкладав у будівництво усі свої кошти. З 2017 року з сім`єю почав проживати у будинку і почалися конфлікти з батьками, через його дружину та дитину. Як тільки відносини з батьками погіршилися вони сказали, що будинок на нього ніхто переоформлювати не буде. Він попросив відшкодувати йому все витрачено на будівництво, йому відмовили і тоді він вирішив звернутися до суду.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити посилаючись доводи викладені в позовній заяві та в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, просив відмовити у позові з підстав зазначених у відзивах на позов.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексіУкраїни (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 131 т.1 ) та 1/2 частина вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого 20.04.1998 року Павлоградською філією Придніпровської товарної біржі.

На підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 128, 130, т. 1).

Згідно акту інвентаризації житлового будинку АДРЕСА_1 , складеного техніком КП Павлоградське МБТІ Липою Ю.С. 21.02.2020 року, встановлено що вказаний житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди повністю знесені, залишилися тільки трубчасті колодязі № 1 та № 2. На підставі будівельного паспорту від 22.11.2012 року № 182 виданого відділом містобудування та архітектури Павлоградської міської ради та повідомлення ДП № 7 від 07.12.2012 року інспекції архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області розпочато будівництво двоповерхового дерев`яного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в стадії незавершеного будівництва. Після зносу будинку господарських будівель та споруд право власності, згідно правовстановлюючих документів не анульовано. (а.с. 243, т. 1)

За даними домової книги за адресою АДРЕСА_1 з 21.07.2011 року зареєстрований позивач, а з 19.12.2017 року зареєстрований син позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с 127, 128,т.1)

За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сином, спірний будинок та земля належить його матері та бабусі позивача. Вони домовилися що знесуть старий будинок та будуть будувати новий будинок для сина. Будували будинок він с дружиною, син допомагав. Потім син одружився і виникла конфліктна ситуація з його дружиною, яка забороняла сину допомагати бабусі та не впускала до спірного будинку. Його дохід становить 5000 грн. та його дружини 5000 грн. та 2200 грн., однак у них були заощадження на які вони будували даний будинок.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином та онуком відповідачки. В 2011 році вони запропонували сину знести належний бабусі старий будинок та збудувати йому новий будинок. Син погодився. Будували будинок вони з чоловіком, син та бабуся допомагали. У них були заощадження за які і велося будівництво. З 2017 року син з дружиною почали проживати у новому будинку і з того часу у них почали виникати конфлікти. Син грошей на будівництво на надавав допомагав фізично. Після конфлікту син поміняв замки і не допускав їх до будинку.

Ухвалюючи рішення по суті заявлених та уточнених позовних вимог суд прийшов до наступного.

Згідно із ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави зобов`язана повернути потерпілому це майно. У разі неможливості повернути майно в натурі відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи про повернення майна.

Як зазначає позивач у позові та в судовому засіданні він звертався до відповідачки з проханнямповернення йому вартості будівельних матеріалів які ним буди придбані для будівництва спірного житлового будинку, однак йому було відмовлено. В лютому 2020 року його батьки та відповідач забрали ключі від будинку. На даний час він з родиною винаймає житло.

Враховуючи встановлені судом обставини суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 208 434,55 грн.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так відповідно до наданих позивачем копій квитанцій та оглянутих в судовому засіданні їх оригіналів, ним було витрачено напридбання будівельних матеріалів : вікна 27204,00 грн. (а.с. 43,44); гіпс стіновий 17368,00 грн. (а.с. 163); вимикачі, розетки, автомати3176,00 грн. (а.с. 151); ОСБ -10, гладкий лист 18541,22 грн. (а.с. 151); кабель 7780,00 грн. (а.с. 151); ОСБ-10 8460,00 грн. (а.с 152); ОСБ-10 9360,00 грн. (а.с. 152); штукатурна мозаїка 900,00 грн.(а.с. 153); техноакустік 5999, 45 грн. (а.с. 164); водостік 7959,66 грн. (а.с. 164); бітумна черепиця 14 868,00 грн. (а.с. 158); черепиця, гвіздки, підкладочний килим, коньково-карнизна плитка 6632,00 грн. (а.с. 158); ОСБ-10 15 900,00 грн. (а.с. 157); ОСБ-10, гідробар`єр 17025,00 грн. (а.с. 157); покрівельна мембрана 1250,00 грн. (а.с. 157); гладкий лист 1134,00 грн. (а.с. 156); покрівельні гвіздки 200,00 грн. (а.с. 156); техноакустік 621,22 грн. (а.с. 154); брус 32060,00 грн.(а.с. 36,37); зовнішнє утеплення 12000,00 грн. (а.с. 34, 153).

Загальна сума за квитанціями наданими позивачем та підтверджена оригіналами становить 208 434 грн.

Судом не прийняті до уваги докази надані позивачем, а саме квитанції, які не містять прізвища позивача, або закази зроблені ним через мережу Інтернет. Не підлягають задоволенню і витрати на оплату праці найманих працівників (розписки надані позивачем (а.с. 22, 46, 47,48) оскільки останні не є належними доказами по справі.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки конфлікт між позивачем та відповідачем виник у 2018 році і саме з цього часу позивач дізнався про порушення його прав та 03.05.2019 року звернувся до суду з даним позовом.

Також суд не приймає до уваги і твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем по справі оскільки не є власником незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 .

Так ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 2 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Крім того як вбачається з акту інвентаризації житлового будинку АДРЕСА_1 від 21.02.2020 року, право власності на вказаний будинок, згідно правовстановлюючих документів не анульовано.

Також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи представника відповідача, про те що будівництво спірного будинку здійснювалося відповідачем та її сином ОСОБА_5 , оскільки жодним належним доказом не підтверджено.

Натомість позивачем надано суду довідки про доходи позивача з 2011 по 2016 рік де сума отриманого ним доходу становить 496 683, 53 грн. (а.с. 113-115), довідку про доходи за 2017 рік, з якої вбачається що ним отримано доходу в сумі 313 791,89 грн., (а.с. 109, 110) доходи отримані з червня по листопад 2018 року складають 87 323,81 грн. ( а.с. 112)

В той же час свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що отримують пенсію за віком. Відповідач ОСОБА_4 1934 року народження та отримує пенсію за віком. Належних доказів отримання останніми інших доходів суду не надано.

Також судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача, обгрунтовуючі підставу у необхідності відмови у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що відповідачем не надано позивачу письмового дозволу на будівництво будинку.

Факт наявності домовленості між позивачем та відповідачем на будівництво нового будинку був підтверджений в судовому засіданні свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що будинок будувався для сина.

Крім того, позивач зі згоди власника будинку, тобто відповідачки, був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 і є зареєстрований до теперішнього часу. Також за цією адресою є зареєстрованим його неповнолітній син ОСОБА_1 2017 року народження.

Отже позовні вимоги позивача в сумі 208 434, 55 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими що підлягають задоволенню.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення вартості будівництва - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 вартість витрат понесених на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 208 434 (двісті вісім тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 084 (дві тисячі вісімдесят чотири) гривні 34 копійки.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградськийміськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , проживає :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя С. Г. Юдіна