Номер провадження: 22-ц/813/1780/20
Номер справи місцевого суду: 2-253/11
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Ковальової Наталі Анатоліївни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 вересня 2019 року про визнання виконавчих листів, що не підлягають виконанню в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, за участі заінтересованої особи - Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року ОСОБА_4 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з заявою, в якій просила визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи за №2-253/11, які видані Іллічівським міським судом 11 квітня 2018 року на підставі рішення Іллічівського міського суду від 15 квітня 2011року, що набуло чинності 07 березня 2013 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат у розмірі 1820 грн. В обґрунтування заяви посилається на помилковість видачі судом виконавчих листів по справі, оскільки вони були видані по справі, яка була знищена на час їх видачі, при відсутності відомостей у суду про попередню видачу виконавчих листів за цією ж справою, зі спливом встановленого законом річного строку для подання їх на виконання, без судового рішення про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання (а.с 1-47).

20 вересня 2019 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області (суддя Смирнов В.В.) заяву ОСОБА_5 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі №2-253/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, за участі заінтересованої особи - Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволено. Визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи за №2-253/11, які видані Іллічівським міським судом 11 квітня 2018 року на підставі рішення Іллічівського міського суду від 15 квітня 2011 року, що набуло чинності 07 березня 2013 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат у розмірі 1820 грн (а.с 70-72).

22 жовтня 2019 року не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Ковальова Н.А. подала апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду. В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт посилається практику та норми ЄСПЛ, вказує на те, що остаточне судове рішення підлягає обов`язковому виконанню. Окремо апелянт зазначає, що виконавчі листи від 25.07.2011 року та від 11.05.2018 року видані Іллічівським міським судом Одеської області по одній і тій самій справі №02-253/11. Тому апелянт вважає, що Іллічівським міським судом Одеської області безпідставно визнані виконавчі листи. Одночасно апелянт звертає увагу на те, що в провадженні судді Смирнова В.В. перебувала цивільна справа 501/3412/18 та 501/2734/19 за участю одних і тих же сторін. Тому апелянт вважає, що при розподілі даних цивільних справ було порушено порядок визначення судді для розгляду даної справи. Просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції та стягнути з відповідача судовий збір на користь апелянта.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційним судом була витребувана та оглянута цивільна справа № 2-253/11 разом з доданими матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності рішення суду про відновлення втраченого судового провадження чи видачу дубліката виконавчих листів №2-253/11, виданих 11 квітня 2018 року на виконання судового рішення, яке набуло чинності 07 березня 2013 року і поновлення строку для їх подання до виконання та дійшов висновку, що виконавчий лист не може бути виданий судом. А відтак видача виконавчих листів Іллічівським міським судом 11.04.2018 року на підставі рішення Іллічівського міського суду від 15.04.2011 року, що набуло чинності 07.03.2013 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат у розмірі 1820 грн., була здійснена помилково, оскільки вчинена в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06. 2016 року, ч. 3 ст. 431 ЦПК, розділу X ЦПК, п. 29 «Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом ДСАУ від 17.12.2013 року № 173.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 7 березня 2013 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1 016 012,88 грн., стягнуто в рівних частках судові витрати в сумі 1 820,00 грн.; в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.6-9).

25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчі листи з вказаним номером справи №2-256/11 (замість вірного №2-253/11) про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820,00 грн. (а.с.10-12).

04 травня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження з виконання виданих 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області, виконавчих листів №2-256/11 (номер справи №2-253/11), про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012,88 грн. та про стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820,00 грн. (а.с.15, 16).

05 березня 2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. на підставі частини 1 статті 48, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 5 березня 2013 року) винесено постанову про повернення виконавчого документа до суду, який його видав, припинено чинність арешту майна, скасовано інші заходи примусового виконання рішення; копії постанов направлено сторонам та органу, що видав документ, оригінали вищезазначених виконавчих листів у справі №2-256/11 направлено до Іллічівського міського суду Одеської області (а.с.17-20).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2011 року залишено без змін (а.с.21-24).

18 березня 2018 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Звєзділіна-Полішко А.Д., у зв`язку із набранням після апеляційного перегляду рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2011 року законної сили, звернулась до суду із заявою про видачу виконавчих листів, зазначивши при цьому інший номер справи - №2-256/11 (а.с. 25).

11 травня 2018 року Іллічівським міським судом, незважаючи на допущену заявником помилку у номері справи, було видано виконавчі листи за №2-253/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь Банку 1016012, 88 грн. та в рівних частках 1820 грн. на виконання рішення суду від 15 квітня 2011 року, яке набуло чинності 07 березня 2013 року (а.с.26-29).

Відповідно до ч. 1,3,6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

31 травня 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 25 липня 2011 року з помилково вказаним номером справи - №2-256/11в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 (після зміни прізвища ОСОБА_1 ) заборгованості за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн. та судових витрат в сумі 1820,00 грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2018 року поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором №014/0076/86/66365 від 27 вересня 2006 року в загальній сумі 1016012,88 грн. та стягнення в рівних частках судових витрат в сумі 1820,00 грн. (а.с.31-33).

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року (головуючий - суддя Вадовська Л.М., Л.Г. Ващенко, Є.С. Сєвєрова) апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2018 року - змінено.

Заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено частково.

Поновлено публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () пропущений строк для пред`явлення до виконання (відповідно до вимог заяви) виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012 грн. 88 коп.

Поновлено публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () пропущений строк для пред`явлення до виконання (відповідно до вимог заяви) виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820 грн. 00 коп. (а.с. 35-38).

Згідно пункту 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно п. 29 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах…, затвердженої наказом ДСАУ від 17.12.2013 року № 173, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», а також інших актів законодавства.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі №2-253/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, за участі заінтересованої особи - Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, суд першої інстанції посилався на порушення Іллічівським міським судом 11.04. 2018 року вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06. 2016 року, ч. 3 ст. 431 ЦПК, розділу X ЦПК, п. 29 «Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей апеляційних судах міст Києва та Севастополя,Апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом ДСАУ від 17.12.2013 року № 173.

Втім як вбачається з наведених вище обставин видача 11 травня 2018 року Іллічівським міським судом виконавчих листів за №2-253/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь Банку 1016012, 88 грн. та в рівних частках 1820 грн. на виконання рішення суду від 15 квітня 2011 року, яке набуло чинності 07 березня 2013 року відбулась не у порядку п. 17.4 Розділу ХІІ «Перехідних положень» ЦПК України, як дубліката втраченого виконавчого документа, а хоч із пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, однак вперше - після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Окрім цього, у оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції помилково посилається на те що, виконавчі листи від 25.07.2011 року та від 11.05.2018 року видані Іллічівським міським судом по одній і тій самій справі - №2-253/11.

Однак, як вже було зазначено вище 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчі листи у справі №2-256/11, тобто виконавчі листи видані Іллічівським міським судом 25.07.2011 року та 11.05.2018 року видані фактично у різних справах.

Щодо посилань суду першої інстанції на поновлення рішенням апеляційного суду строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-253/11, виданих 25 липня 2011 року на підставі рішення суду, яке набуло чинності 16 липня 2011 року, але відсутні судові рішення про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів №2-253/11, виданих 11 квітня 2018 року на виконання судового рішення, яке набуло чинності 07 березня 2013 року, оскільки ухвала Іллічівського міського суду від 13 червня 2018 року в цій частині була змінена.

Однак як вбачається з постанови Одеського апеляційного суду від 11 липня 2019 року публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () відповідно до вимог заяви поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 1016012 грн. 88 коп.

Поновлено публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» () відповідно до вимог заяви пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-256/11, виданого 25 липня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в рівних частках з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат в сумі 1820 грн. 00 коп. (а.с. 35-38).

Отже, Іллічівський міський суд Одеської області при постановлені оскаржуваної ухвали не звернув уваги на те, що по-перше, 25.07.2011 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчі листи у справі №2-256/11, та по-друге, на даний час строк пред`явлення виконавчого документа для виконання було поновлено для виконавчих листів, які ніколи не існували.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків суду обставинам справи.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про день, час і місце судового засідання, призначеного на 20.09.2019 року. З довідки, складеної секретарем судового засідання Кочкиною О.В. , вбачається, що судове засідання призначене на 20.09.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не фіксувалось, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України (фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється) (а.с.69).

Втім, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було сповіщено про розгляд справи 23.09.2019 року (а.с. 64). Окрім цього апеляційний суд звертає увагу на те що у матеріалах справи взагалі відсутні супровідний лист, який би свідчив про направлення Іллічівським міським судом Одеської області повісток на 20.09.2020 року учасникам справи. З наданої апелянтом копії судової повістки про виклик до суду в цивільній справі вбачається, що Іллічевським міським судом Одеської області було направлено відповідну повістку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на 15:00 хв., 16.09.2019 року, доказів направлення зазначеного повідомлення так само як і інформації про призначення справи на відповідну дату матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, керуючись положеннями п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України, згідно з яким порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Доводи апелянта щодо порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи апеляційний суд відхиляє виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч.2 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частинами 2, 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з наданої апелянтом копії судової повістки про виклик до суду в цивільній справі, отриманої апелянтом 09 вересня 2019 року, вбачається, що Іллічівським міським судом Одеської області було направлено відповідну повістку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на 15:00 хв., 16.09.2019 року, окрім дати, часу на місця судового засідання зазначена судова повістка містить прізвище та ініціали судді ( ОСОБА_10 ) у провадженні якого знаходилась цивільна справа №2-253/11. Проте, будучи обізнаним принаймні з 09.09.2019 року про те, що головуючим у зазначеній цивільній справі є суддя Смирнов В.В., який через перебування у його провадженні справ №501/3412/18 та №501/2734/19, стороною у яких була ОСОБА_4 , на думку апелянта, не міг бути суддею у справі № 2-253/11, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відвід судді Смирнову В.В. не заявляв.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вище наведене, положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а також враховуючи те, що апеляційним судом встановлено порушення норм процесуального права які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Ковальової Наталі Анатоліївни - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 вересня 2019 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 28 вересня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.09.2020 року м. Одеса