справа № 361/6425/20
провадження № 2-з/361/161/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій з метою забезпечення позову, який вона має намір подати до суду у встановлені законом строки до Акціонерного товариства Альфа-Банк (далі АТ Альфа-Банк або Банк), державного реєстратора Комунального підприємства Агенція адміністративних послуг Турбаніста Івана Володимировича про скасування рішення державного реєстратора та запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, просила вжити заходів забезпечення даного позову до його пред`явлення, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування заяви зазначала, що 03 вересня 2020 року від невідомих їй осіб, які представилися представниками Банку, вона дізналася про те, що уже не являється власником квартири АДРЕСА_1 , на підтвердження чого їй показали відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому власником квартири зазначено АТ Альфа-Банк. Після отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона з`ясувала, що на підставі дубліката іпотечного договору № 07/І-41, серія та номер 3939, виданого 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Авраменко Н.А., реєстратором Комунального підприємства Агенція адміністративних послуг Турбаністом І.В. здійснено державну реєстрацію на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49485033 від 01 листопада 2019 року та внесено відповідний запис, згідно із яким право власності на належну їй, зазначену вище квартиру перереєстровано на АТ Альфа-Банк (). Зазначала, що реєстрація права власності на вказану квартиру здійснена на підставі ст. 37 Закону України Про іпотеку.

Хоча належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_1 знаходиться в іпотеці, проте такі дії вона вважає незаконними, оскільки про перереєстрацію 01 листопада 2019 року права власності на квартиру її ніхто не повідомляв, вимог про усунення порушень їй не направляв, оцінка квартири за її участі не проводилася, про перехід прав на квартиру від Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (далі ПАТ Укрсоцбанк), якому вона передала в іпотеку квартиру, до АТ Альфа-Банк ніхто не повідомляв. Вона зі своїми дітьми фактично постійно проживала та проживає у цій квартирі по даний час. Заявник вважає, що перереєстрацію права власності на квартиру відповідачами здійснено незаконно, з численними порушеннями норм законодавства України, чим грубо порушено її особисті майнові права та інтереси як громадянина України.

Також вказувала, що державним реєстратором і Банком не враховано положення Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03 червня 2014 року № 1304-VII, яким примусове відчуження належної їй квартири без її згоди забороняється.

Крім цього, посилалася на те, що відповідачі вчиняють незаконні дії, намагаючись виселити її разом з дітьми із квартири та продати дану квартиру, яка є їхнім єдиним житлом, третім особам, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову судом.

Підтвердженням чого є те, що 03 вересня 2020 року до неї в квартиру приїхала група чоловіків, які представилися представниками Банку та погрожували їй примусовим виселенням з квартири. Після чого кожного дня телефонують та змушують її виселятися з квартири.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо даної квартири є необхідним та співмірним із позовними вимогами, сприятиме можливості захисту її порушених прав на єдине житло.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексом заходів забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 березня 2007 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 вересня 2020 року за № 222407562 вбачається, що 01 листопада 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства Агенція адміністративних послуг Турбаністом І.В. право власності на вказану квартиру на праві приватної власності зареєстровано за АТ Альфа-Банк на підставі дубліката іпотечного договору № 07/І-41, іпотекодавцем зазначена ОСОБА_1 , строк виконання основного зобов`язання до 04 травня 2023 року.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових вимог та інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, у тому числі й задля попередження потенційних труднощів та складнощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом за наявності спору між сторонами заходів щодо охорони матеріально-правових вимог та інтересів позивача, спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Оцінивши доводи заявника ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення її майбутнього позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову судом.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, враховуючи предмет майбутнього спору, з метою недопущення вчинення Банком дій з відчуження спірного нерухомого майна, зазначеного у заяві про забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі ухвалення судом рішення на користь позивача, суд дійшов висновку щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії щодо спірної квартири, що є співмірним із вимогами ОСОБА_1 та не обмежить АТ Альфа-Банк у праві володіння цим майном, а лише обмежить його права щодо користування та розпорядження спірною квартирою.

За змістом положень ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 149 153, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Найменування сторін:

позивач (стягувач): ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач (боржник): Акціонерне товариство Альфа-Банк, , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 23 вересня 2022 року.

Суддя Дутчак І. М.