РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1212/20

31 серпня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з?явився

представника позивача - не з?явився

відповідача - не з?явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/1212/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів прийняти

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2007 року у справі №2-897/2007 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. Відповідач з 2012 року жодного разу аліменти не платив і станом на 31.03.2020 року за ним існує заборгованість по їх сплаті у розмірі 24982,18 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6657,44 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача подав до суду заяву у якій просить здійснювати розгляд справи за його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу просить залишити без розгляду, в решті позовних вимог просить задоволити.

Оскільки стягнення витрат на правничу допомогу є однією з позовних вимог, то суд розцінює заяву представника позивача як заяву про зменшення позовних вимог, вказана заява не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позов у якому позов визнав та не заперечував проти стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечив, вважає їх розмір завищеним.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене,дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2007 року у справі №2-897/2007 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ними повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 29 грудня 2007 року.

07 лютого 2008 року Костопільським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист №2-897/2007 на виконання рішення суду від 18 грудня 2007 року у вказаній справі.

Виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого 07.02.2008 року Костопільським районним судом Рівненської області у справі №2-897/2007 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей перебуває у Сарненському районному відділі державної виконавчої служби.

Станом на 31.03.2020 за відповідачем ОСОБА_2 існує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 24982,18 грн.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, виданим 03.04.2020 року Сарненським районним відділом державної виконавчої служби за №14713/19.17-22.

Позивачем проведено нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів починаючи з січня 2014 року по березень 2020 року включно, розмір якої становить 6657,44 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі. (Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування обмежується виключно розміром, який становить 100 відсотків заборгованості.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом перевірено проведений позивачем розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів, вказаний розрахунок відповідає вимогам ст.196 СК України, є вірним, а тому приймається судом.

Суд також враховує, що відповідач визнав розрахунок розміру неустойки (пені) обґрунтованим та визнав позовні вимоги щодо стягнення з останнього нарахованої позивачем суми неустойки за прострочення сплати аліментів.

При цьому, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі ст.ст.19, 258, 259, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів прийняти - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 6657 /шість тисяч шістсот п`ятдесят сім/ гривень 44 копійки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 03.09.2020.

СуддяВ. В. Левчук