Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2020 р. Справа № 596/2174/19

Провадження № 2/596/141/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Возьного Я.В.

представника відповідача Хоцій С.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в селищі Гусятин в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ОРЛАН-2005» про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою видачі трудової книжки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ОРЛАН-2005» (далі - ПП «ОРЛАН-2005») та просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату і грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку грошові кошти в сумі 15 000 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою видачі трудової книжки в сумі 24 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року він працював охоронцем в ПП «ОРЛАН-2005» і виконував роботу по охороні об`єктів ТзОВ «Континенталь» в Гусятинському районі Тернопільської області згідно договору між вказаним підприємством та товариством. 16.09.2019 року його усно повідомили про його звільнення з роботи. Однак, наказу про звільнення, як і трудової книжки йому не вручили ні в день звільнення, ні в наступні дні. Він разом із колегами по роботі зверталися з офіційною заявою до керівництва ПП «ОРЛАН-2005» про проведення з ними розрахунку та направлення трудових книжок поштою, проте їхнє звернення залишилось без реагування. Просить стягнути з відповідача в його користь 11 250,00 грн. невиплаченої заробітної плати за відпрацьований період серпень та півмісяця вересня 2019 року; грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 3750,00 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою видачі трудової книжки, що складає 24 000,00 грн. з розрахунку(середньоденний заробіток 250,00 грн. * 96 днів затримки видачі трудової книжки з дня звільнення по день звернення з позовом до суду).

03.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає повністю, з твердженнями, викладеними в даній позовній заяві не погоджується. На обґрунтування заперечень зазначає про те, що позивач ОСОБА_1 в трудових відносинах з ПП «ОРЛАН - 2005» не перебуває і ніколи не перебував; трудову книжку ніколи не отримувало; жодних договорів між ПП «ОРЛАН - 2005» та ТзОВ «Континенталь» по охороні об`єктів в Гусятинському районі Тернопільської області не укладалося, господарської діяльності та будь - яких взаємовідносин з даним товариством не проводилося.

В судовому засідання позивач та його представник адвокат Возьний Я.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Хоцій С.А. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши доводи сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Позивач просить стягнути з ПП «ОРЛАН - 2005» невиплачену заробітну плату за серпень 2019 року та половину місяця вересня 2019 року в розмірі 11 250,00 грн.; грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 3750,00 грн.; середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою видачі трудової книжки, що складає 24 000,00 грн. з розрахунку(середньоденний заробіток 250,00 грн. * 96 днів затримки видачі трудової книжки з дня звільнення 16.09.2019 року по день звернення з позовом до суду), посилаючись на те, що з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року перебував в трудових відносинах з відповідачем.

Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Згідно зі статтею 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). Відповідно до статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Відповідно до ст. 47 КЗпП власник, або уповноважений ним орган зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 2 Закону України "Про відпустки" передбачено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог цивільного процесуального законодавства, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(статті 76, 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що ПП «ОРЛАН - 2005», має статус юридичної особи, який підтверджений документально випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 10 червня 2015 року з основним видом економічної діяльності код КВЕД 80.10 - Діяльність приватних охоронних служб.(а.с.56)

Згідно копії книги реєстрації наказів по особовому складу ПП «Орлан-2005» за 2019 рік, за період з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року ОСОБА_1 на роботу до ПП «Орлан-2005» не працевлаштовувався.(а.с.57)

Згідно ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Чинним законодавством на працівників покладається обов`язок при прийнятті на роботу подати власнику чи уповноваженому ним органу належно оформлену трудову книжку, а на власника забезпечити ведення трудових книжок. Питання щодо ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і облік регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 „Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі Інструкція). Відповідно до п. 1-4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 „Про трудові книжки працівників", при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Згідно п. 4.1 4.2 Інструкції передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. У разі звільнення осіб, трудовий стаж підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Згідно п. 7.1 Інструкції, на підприємстві ведеться така документація щодо обліку бланків трудових книжок і заповнених трудових книжок: книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року № 277, книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року № 277.

Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників. У цій книзі реєструються всі трудові книжки, що прийняті від працівників при влаштуванні на роботу, а також трудові книжки і вкладиші до них із записом серії і номера, що видані працівникам знову. У разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку. Книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них і книга обліку руху трудових книжок мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені підписом керівника підприємства і печаткою.

Як вбачається із копії витягу з Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ПП «Орлан-2005», за період з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року, відсутні будь які записи про передачу ОСОБА_1 трудової книжки ПП «Орлан-2005»(а.с.58-60).

Як видно із завіреної банком виписки по рахунку ПП «Орлан-2005», у ній відсутня будь - яка інформація про рух коштів між ПП «ОРЛАН - 2005» та ТзОВ «Континенталь» за період з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року.(а.с.124, 125,126)

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 2019 році разом з позивачем працював в Черкаській охоронній фірмі «Орлан». Коли він влаштовувався на роботу в травні 2019 році, то позивач вже працював в охоронній мобільній групі по два чоловіки з ОСОБА_4 . Його на роботу оформляв інспектор прізвище ОСОБА_5 . Вважає, що ОСОБА_6 незаконно звільнили з роботи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він працював офіційно в ПП «ОРЛАН-2005» з 2016 року, його звільнили з роботи в середині 2017 року. Вже після офіційного звільнення він часто на фірмі бачив ОСОБА_1 , який ходив у формі, використовував власний транспортний засів ВАЗ, тому зрозумів, що ОСОБА_1 на роботі.

Показання свідків суд оцінює критично, оскільки із показань ОСОБА_3 не вбачається, що він офіційно працевлаштований в ПП «ОРЛАН-2005», а згідно показань свідка ОСОБА_7 , останній з 2017 року в ПП «ОРЛАН-2005» не працює.

Окрім показань свідків, позивачем на підтвердження свого позову та доводів про те, що він з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року працював охоронцем в ПП «ОРЛАН-2005» та перебував у трудових відносинах з відповідачем, надано суду ксерокопію журналу чергування на 5-ти аркушах за період із 21.02.2019 року по 20.08.2019 року(а.с.119-123).

Вказаний журнал містить лише рукописні записи того, що різні особи, в тому числі і позивач ОСОБА_1 у вищезазначений період часу заступали на чергування по контролю та охороні різних об`єктів, однак, наданий позивачем журнал не містить жодних печаток, штампів, інших даних про роботодавця, а тому жодним чином не підтверджує того факту, що роботодавцем ОСОБА_1 було саме відповідач ПП «ОРЛАН-2005».

Також позивачем надано суду на підтвердження своїх трудових відносин із ПП «ОРЛАН-2005», а саме, отримання заробітної плати, дублікати квитанцій АТ КБ «Приват Банк» № ІСКТJ0723OJ023.1 від 23.07.2019 року на суму 6495,00 грн., № ІСКТJ0821ODPYE.1 від 21.08.2019 року на суму 6995,00 грн. та № ІСКТJ0621OCRIS.1 від 21.06.2019 року на суму 7725,00 грн.(а.с.124, 125,126).

Проте, дані дублікати квитанцій не містять даних, що отримані ОСОБА_1 кошти є заробітною платою, а також даних про те, що вони отримані саме від ПП «ОРЛАН - 2005».

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та вимоги закону, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до переконання, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження та на обґрунтування позовних вимог щодо існування в період з 02.02.2019 року по 15.09.2019 року трудових відносин з ПП «ОРЛАН - 2005» та порушення відповідачем його трудових прав, тому позов до задоволення не підлягає. З іншими позовними вимогами, зокрема, про встановлення факту перебування в трудових відносинах з відповідачем, ОСОБА_1 не звертався.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 212, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1) до Приватного підприємства «ОРЛАН-2005» (адреса: 18005,м. Черкаси, бульвар Шевченка, 352,кв. 257, Черкаської області, поштова адреса: 18005, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 453, оф.1, Черкаської області, ) про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою видачі трудової книжки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Повне рішення суду складено 04 вересня 2020 року.

Суддя: Е.М. Митражик