08.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/6611/20
Провадження № 2-о/205/129/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Далакян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новокодацький районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15 листопада 1980 року. Вони були зареєстровані і проживали за адресою: АДРЕСА_1 , та вони є внутрішньо переміщеними особами, їх фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № та № від 11 листопада 2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області. 03 липня 2020 року заявниця отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , видане відділом запису актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної республіки, актовий запис № 266. Зазначений запис зроблений на підставі лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 470 від 26 червня 2020 року, виданих Державним закладом «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» Луганської Народної республіки, де причиною смерті чоловіка є дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз. Вказані медичні документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, за своєю формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Також не може вважатися легітимним на території України і видане заявниці свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , адже його було видано органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законодавством України, тому зазначений документ не може створювати правових наслідків для осіб, яким його було видано. Заявниця 26 серпня 2020 року звернулась до Новокодацького районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , однак листом від 26 серпня 2020 року №1557/20.17-36 їй відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті в зв`язку з тим, що вищезазначене свідоцтво про смерть не може бути підставою для проведення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання нею, як членом сім`ї покійного, грошової допомоги на поховання та недоотриманої пенсії. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Голубівка (попередня назва м. Кіровськ) Луганської області, Україна.

Заявниця надала до суду заяву в якій вимоги підтримує та просить провести розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розгляд вказаної справи проводиться з дотриманням ст. 317 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-8) була дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13), що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу виданим відділом РАГС Ворошиловградської області, актовий запис № 379 (а.с. 11).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 до суду надане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідний актовий запис №266, видане управлінням юстиції Міністерства Луганської Народної Республіки (а.с. 10). Також надано й інший документ виданий органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України зокрема лікарське свідоцтво про смерть № 470 від 26 червня 2020 року (а.с. 9).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 помер у м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області, а саме на тимчасово окупованій території України.

Причина смерті ОСОБА_2 - дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз, що підтверджується довідкою про причину смерті від 26 червня 2020 року (а.с. 9).

На цей час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть її чоловіка встановленого зразка, оскільки надані нею документи, що підтверджують смерть ОСОБА_2 , на території України не визнаються та не приймаються державними органами.

Відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Зважаючи на вимоги вказаного Закону, видані заявнику лікарська довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не вважаються документами, що мають юридичну силу на території України і не можуть створювати правових наслідків.

Для отримання передбаченого діючим законодавством України свідоцтва про смерть ОСОБА_2 заявниця звернувся до Новокодацького районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , але листом їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті чоловіка необхідно заявниці для оформлення державної реєстрації його смерті.

Судом встановлено, що та обставина, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і була доведена зібраними та дослідженими судом належними письмовими доказами, а саме: лікарською довідкою про причину смерті № 470 від 26 червня 2020 року; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданим відділом запису актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної республіки, актовий запис за № 266; листом Новокодацького районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26 серпня 2020 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Відповідно до ч. 5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

З урахуванням вимог вищевказаної статті судом копію цього рішення на виконання буде надіслано до Новокодацького районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Пунктом 8 частини 1 статті 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

З урахуванням вказаних вимог діючого законодавства суд допускає негайне виконання цього судового рішення.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новокодацький районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровськ Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Голубівка (попередня назва м. Кіровськ) Луганської області Україна

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Новокодацького районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Т.П. Терещенко