Справа № 192/1183/20
Провадження № 2/192/1279/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тітової О.О., за участю секретаря судового засідання Чикової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 листопада 2014 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Внаслідок чого, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, сторони проживають окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2014 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. В сім`ї відсутня нормальна моральна атмосфера, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, з цього часу вони мешкають окремо та спільне господарство не ведуть. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору у розмірі 420,40 грн., а інша половина судового збору у розмірі 420,40 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, к206 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 14 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №173.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. сплаченого 31.07.2020 року, згідно квитанції № N1BUT4729M АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне рішення складено 24.09.2020.

Суддя О.О. Тітова