Дата документу 03.08.2020
Справа № 334/4172/20
Провадження № 2-н/334/642/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 серпня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» в особі представника, адвоката Валька Віталія Сергійовича про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

Представник Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 6196,51 грн., 3% річних у розмірі 506,98 грн., та інфляційні витрати у розмірі 1161,86 грн.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-хвідсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктами 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.1, 2 ст.29 Закону України від 24.06.2004 №1875-IV, договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.

У заяві представник КП «ВРЕЖО №7» як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилається на укладений між сторонами Договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно якого ОСОБА_1 визнала суму боргу у розмірі 6246,51 грн., яка утворилась станом на 01.07.2017, а підприємство надало ОСОБА_1 розстрочку у погашення заборгованості з серпня 2017 року до повного погашення боргу по 100,00 грн. щомісячно.

Суд зауважує, що вказаний договір не є договором про надання житлово-комунальних послуг, за яким може бути пред`явлено вимоги про видачу судового наказу для стягнення грошової заборгованості. Також заявником не надано належних доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини щодо наявності заборгованості у розмірі 6196,51 грн., та періоду, за який вона виникла, відомостей, на підставі який можна встановити момент виникнення права вимоги.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки до заяви не надано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що відповідно до ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу. .

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» в особі представника, адвоката Валька Віталія Сергійовича про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.