Справа № 216/5409/19
Провадження № 2/216/1889/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 травня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Марущак І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 червня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір №. 30.07.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №20180730 від 30.07.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25836,57 грн, з яких:

- 10358,42 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 2242,45 грн - сума заборгованості за відсотками;

- 7128,83 грн - сума заборгованості за платою за управління кредитом;

- 6106,87 грн - сума заборгованості за пенею.

Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення права вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається.

За пунктом 3.1. Договору відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників.

На виконання п. 6.6. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення «Укрпошти» від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (копія повідомлення додається). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК«ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.07.2017 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором в сумі 25836,57 грн, з яких:

- 10358,42 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 2242,45 грн - сума заборгованості за відсотками;

- 7128,83 грн - сума заборгованості за платою за управління кредитом;

- 6106,87 грн - сума заборгованості за пенею.

Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що 08.06.2016 відповідач звернулась до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою на отримання кредиту (а.с. 8). 08.06.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № (а.с. 6) та визначено умови надання кредиту: сума кредиту - 12213,73 грн, строк на який надається кредит - 24 місяці, та встановлено наступні відсоткові ставки: щомісячні проценти - 2,69%, річні проценти - 11,99 %, щоденна пеня - 0,3 %. ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання, щодо надання кредиту виконав. Проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість.

30.07.2018 року між ТОВ фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730. За умовами даного договору до ТОВ фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходить право вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача по кредитному договору № на суму 25836,57 грн, з яких: 10358,42 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2242,45 грн - сума заборгованості за відсотками; 7128,83 грн - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 6106,87 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 20-23).

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з цим, за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10358,42 грн.

Також, судом встановлено, що відповідно до змісту вищевказаної заяви сторони визначили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку річні проценти в розмірі 11,99%. Позивач до позовної заяви надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на 30.07.2018 в сумі 2242,45 грн.

Разом з цим, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків, виходячи з наступного.

Наслідки порушення грошового зобов`язання позичальником встановлені ч. 1 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Сторонами було погоджено строк кредитування: 24 місяці, а саме з 08.06.2016 до 08.06.2018, що також підтверджується графіком платежів, узгоджений та підписаний сторонами (а.с. 7).

Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Такий правовий висновок узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленою у Постанові від 06.02.2019 року по справі № 175/4753/15ц.

Всупереч вказаному, позивач нарахував відсотки за період з 09.06.2018 по 30.07.2018 в розмірі 179,37 грн.

Таким чином, стягнення з відповідача на користь позивача відсотків після спливу визначеного договором строку кредитування на суму 179,37 грн є безпідставним.

За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

При цьому за ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до змісту вищевказаної заяви сторони визначили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку щоденну пеню в розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Отже, враховуючи правильність нарахування позивачем пені, в межах строку кредитування, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 6106,87 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по платі за управління кредитом у сумі 7128,83 грн, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Позивач нарахував відповідачу плату за послуги за управління кредитом, не вказавши які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, разом з цим, у кредитному договорі взагалі не зазначено щодо такої умови.

Враховуючи, що стягнення плати за послуги, що супроводжують кредит, у даному випадку за управління кредитом, є незаконним, суд приходить до висновку, що в даній частині позову позивачу також слід відмовити, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги укладеного 30.07.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.

Як вбачається з повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач був повідомлений про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно з ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме: вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу 10358,42 грн; заборгованості за відсотками в сумі 2063,06 грн, заборгованості за пенею в сумі 6106,87 грн, а вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками після спливу визначеного договором строку кредитування в сумі 179,39 грн, а також за платою за управління кредитом в сумі 7128,83 грн задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1377,62 грн.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1048 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 18528,35 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень тридцять п`ять копійок) за кредитним договором № від 08.06.2016, яка складається з наступного: 10358,42 грн (десять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень сорок дві копійки) - заборгованості за основною сумою боргу; 2063,06 грн (дві тисячі шістдесят три гривні шість копійок) - відсотків за користуванням кредитом; а також 6106,87 грн (шість тисяч сто шість гривень вісімдесят сім копійок) - заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1377,62 грн (одна тисяча триста сімдесят сім гривень шістдесят дві копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, , п/р № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк»;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов