Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

05 жовтня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.

за участю секретаря судового засідання Шолкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з громадянином США ОСОБА_2 з 22 липня 2015 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1044. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені у грудні 2018 року через непорозуміння, відсутність любові та поваги та різні погляди на життя. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб.

Ухвалою від 01.09.2020 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати за її відсутності, на примирення не згодна, про що надала відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло відзив на позовну заяву, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, фактично проживають окремо, втрачено почуття любові та поваги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.

У ст. 18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

Згідно рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», від 21 грудня 2007 року № 11, Верховний Суд України зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України. На час розгляду даної справи судом - це норми ст.ст.27,28 ЦПК України в новій редакції 2017 року.

Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.

Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 22.07.2015 відділом ДРАЦС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 липня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1044. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.07.2015 відділом ДРАЦС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1044, між громадянином США ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко