ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 628/910/20

Провадження № 22-ц/818/4157/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна торгова компанія»,

відповідач - Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2020 року у складі Клімової С.В.,

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнив до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальність « Південна торгова компанія», Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області про визнання права власності на моторолер.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2012 позивач придбав моторолер марки YIBEN YB50QT-15 двигун № 139QMВ12027160 шасі № НОМЕР_1 про реєстрацію ВМД за довідкою рахунком серії ДПІ № 691864 ТОВ « Південна торгова компанія». Для реєстрації транспортного засобу позивач подав до ТСЦ № 6346 РСЦ МВС в Харківській області довідку рахунок, за якою придбав вказаний транспортний засіб, але отримав відмову, оскільки довідка рахунок не є тим документом, на підставі чого здійснюється реєстрація моторолеру. На підтвердження законності придбання зазначеного транспортного засобу позивач має копію митної декларації від 13.04.2008, довідку - рахунок від 14.09.2012, копію сертифікату відповідності, який був виданий підприємству в якому позивач придбав зазначений моторолер, а саме ТОВ « Південна торгова компанія». Зареєструвати транспортний засіб позивач не встиг, у зв`язку з тим, що в нього виникли фінансові труднощі. Оскільки Постановою КМУ від 18.11.2015 р. № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка набула чинності 19.11.2015, скасовано оформлення довідок-рахунків при купівлі-продажу машин, тому документ, що був виданий позивачу на підтвердження купівлі товару - довідка - рахунок, на підставі якого позивач мав зареєструвати придбаний моторолер, втратив чинність. За вичерпним переліком документів, визначених пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 необхідно мати договір купівлі -продажу. Позивач звернувся до відповідача - ТОВ «Південна торгова компанія» з проханням про видачу належного документу на підтвердження придбання спірного моторолера, однак відповіді не отримав. За умовами Договору купівлі - продажу, про що свідчить довідка рахунок, позивачем було придбано моторолер та сплачено його вартість. Таким чином, позивач вважає, що сторонами було виконано умови договору купівлі - продажу моторолера. Відповідач не заперечує проти факту продажу позивачу моторолера та видав відповідні документи, що були чинними на день укладення такого правочину. З причини відмови Територіального сервісного центру №6346 у державній реєстрації транспортного засобу - моторолера, на тій підставі, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на транспортний засіб та з метою захисту свого законного майнового права та подальшого оформлення реєстраційних документів на моторолер, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2020 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач, звернувшись до суду у даній справі з позовними вимогами до РСЦ МВС в Харківській області про визнання за ним права власності на транспортний засіб, не врахував положення ст. 392 ЦК України, оскільки відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на майно та видачі свідоцтва, у зв`язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права, не є оспорюванням права власності на майно. Зокрема, сервісний центр не перебуває з позивачем у правовідносинах щодо здійснення ним прав володіння, користування та розпорядження майном, щодо якого заявлено позовні вимоги про визнання права власності, не оспорює та не претендує на таке право. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ТОВ « Південна торгова компанія» оспорює набуття позивачем права власності на моторолер.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дав оцінку тим доказам, які позивач надав в обґрунтування своїх позовних вимог. Про придбання моторолеру свідчить довідка-рахунок, копія митної декларації, копія сертифікату відповідності. При укладанні договору купівлі-продажу була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне виконання умов договору, а саме передача та прийняття рухомого майна, повна сплата його вартості. Відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вважає, що посилання на правовий висновок у справі № 803/336/16 є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав та законних інтересів з боку відповідача.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, довідкою рахунком серії ДПІ № 691864 виданою ТОВ «Південна торгова компанія» від 14.09.2012 підтверджується, що ОСОБА_1 продано та видано моторолер марки YIBENYB50QT-15 двигун № 139QMВ12027160 шасі № НОМЕР_1 .

Висновком спеціаліста ГУ МВС України в Харківській області науково-дослідний експертно криміналістичний центр за № 21/239/299 від 04.04.2013 підтверджується, що номер двигуна 139 НОМЕР_2 , номер рами ( шасі) НОМЕР_1 , ідентифікатор НОМЕР_1 , наданого на огляд транспортного засобу YIBEN YB50QT-15, не змінювалися. Бланк наданого на огляд документа «Довідка рахунок» серія ДПІ № 691864 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу. Робочий об`єм двигуна 139QMВ12027160 складає 49 куб. см..

Сертифікатом відповідності серії ВВ виданого ОС ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» зареєстрованого в реєстрі за № UA1.173.0053505-12 термін дії з 09.04.2012 до 08.04.2013 та додатком до сертифікату відповідності/ свідоцтва про визнання підтверджується, що продукція моторолери торгової марки YIBEN YB50QT-15, нові, відповідають вимогам ДСТУ UN/ECE R 10-01:2002, ДСТУ UN/ECE R 47-00:2002, ДСТУ UN/ECE R 63-00:2002, ДСТУ UN/ECE R 78-02:2002, ДСТУ UN/ECE R 74-00:2002.

Заявою ОСОБА_1 від 03.08.2019 підтверджується, що останній звернувся до ТОВ «Південна Торгова Компанія» з заявою про направлення йому копії договору-продажу товару.

Відповіддю РСЦ в Харківській області Територіальний сервісний центр № 6346 № 31/20/6-341 від 30.07.2019 року підтверджується, що керівництвом ТСЦ №6346 РСЦ МВС в Харківській області уважно розглянуло заяву ОСОБА_2 щодо реєстрації транспортного засобу моторолер марки YIBEN YB50QT-15, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , 2012 року випуску, згідно довідки-рахунок ДПІ № 691864 виданої ТОВ «Південна торгова компанія» Одеська область від 14.09.2012. Повідомлено, що 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 941 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів, яка безпосередньо стосується скасування використання довідки - рахунок при купівлі-продажу та оформленні транспортних засобів. У зв`язку з чим, з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не є документом - підставою для здійснення операцій з реєстрації транспортних засобів та не підтверджує право власності. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації транспортного засобу моторолер марки YIBEN YB50QT-15, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_3 , 2012 року випуску ( а.с. 4-13).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ТОВ «Південна Торгова Компанія» оспорює набуття позивачем права власності на моторолер.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Перелік документів, які повинні бути видані продавцем покупцю на підтвердження правомірності придбання транспортного засобу, визначається Правилами державної реєстрації та обліку, в тій редакції, яка була чинною в момент укладення договору купівлі-продажу.

Положенням п. 8 Правил державної реєстрації, в редакції яка діяла на момент придбання моторолеру, визначено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб`єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, при укладенні договору купівлі-продажу, було видано позивачу довідку-рахунок серії ДПІ № 691864 за формою згідно з додатком № 1 до Правил державної реєстрації та обліку.

За приписами викладеним в абзаці 1 пункту 7 Правил державної реєстрації, в редакції на час придбання транспортного засобу, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Строк державної реєстрації продовжується виключно у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 зобов`язаний був зареєструвати придбаний транспортний засіб протягом 10 діб з моменту його придбання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в порушення вимог законодавства, ОСОБА_1 не здійснював реєстрацію ТЗ протягом майже 7 років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», скасовано використання довідки-рахунок при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів. Тобто, з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не являється документом, який підтверджує право власності на транспортний засіб.

ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності можливості своєчасного проведення реєстрації транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що ТОВ «Південна торгова компанія» надало ОСОБА_1 повний пакет документів, що підтверджували в повному обсязі виконання свої зобов`язання за договором купівлі-продажу та правомірність придбання транспортного засобу на час укладення такого договору.

З огляду на вищезазначене, відсутні правові підстави для визнання права власності на спірне майно, оскільки правомірність придбання транспортного засобу на час укладення правочину підтверджується довідкою-рахунком від 14 вересня 2012 року

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 не надав доказів порушення відповідачем його прав та законних інтересів.

Доводи скарги про те, що позивач набув права власності на спірний моторолер на підставі договору купівлі-продажу оформленого довідкою-рахунком від 14.09.2012 з моменту передання йому майна відповідно до положень ст.334 ЦК України не ґрунтуються на законі.

По-перше, відповідно до положень ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідне також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно акта цивільного законодавства, який врегульовує особливості укладення договорів щодо відчуження транспортних засобів, а саме вказаного вище Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, обов`язково передбачає необхідність вчинення наступних дій: зняття його з обліку, відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, послідуючу реєстрацію і отримання власником свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на протязі 10 днів з моменту придбання.

Жодна із вказаних дій сторонами вчинена не була, а отже цей договір не породжує правових наслідків.

Той факт, що довідка - рахунок була видана позивачу 14.09.2012, тобто до того як законодавство зазнало змін, не є підставою для зміни чи скасування судового рішення, оскільки із заявою про реєстрацію транспортного засобу позивач звернувся лише у липні 2019 року.

Доказів того, що заважало позивачу звернутися до відповідних органів реєстрації МВС до внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів суду не представлено.

З моменту фактичного оформлення правочину щодо відчуження рухомого майна до звернення позивача до сервісного центру пройшло майже 7 років, що не може вважатися розумним строком, протягом якого позивач не міг реалізувати свої права та інтереси.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньої аргументованими.

При цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції та переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 9 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна