УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 754/13599/16

провадження № 61-8045 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу з експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів «Радосинь», третя особа: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання рішення загальних зборів членів автогаражного кооперативу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Автогаражного кооперативу з експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів «Радосинь» (Далі - АГК «Радосинь») про визнання рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» від 30 жовтня 2014 року недійсним, визнання дій посадових осіб Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» щодо невидачі посвідчення про його членство в автогаражному кооперативі неправомірними та зобов`язання відповідача видати йому таке посвідчення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 15 квітня 1998 року між ним і головою АГК «Радосинь» ОСОБА_2 укладено договір забудови №70, предметом якого є спільна діяльність сторін щодо будівництва гаражних боксів на території гаражного комплексу АГК "Радосинь" по АДРЕСА_1 , боксу НОМЕР_1 , якому в подальшому присвоєно номер 2130.

У подальшому, у цьому кооперативі ним було побудовано два гаражні бокси № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які були об`єднані та перереєстровані розпорядженням Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 25 квітня 2007 року в один гаражний бокс, якому присвоєно № НОМЕР_2.

Крім того, ним були виконанні всі вимоги статуту АГК «Радосинь», сплачений вступний внесок, збудований за власні кошти гаражний бокс, вчасно сплачені всі обов`язкові та цільові внески.

Вказував, що протоколом № 2 зборів членів кооперативу АГК «Радосинь» від 08 лютого 2007 року затверджено нову редакцію статуту кооперативу, зареєстрованого державним реєстратором Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації.

На підставі протоколу загальних зборів членів кооперативу «Радосинь» від 30 жовтня 2014 року, його включено до списку асоційованих членів кооперативу, однак, про збори від 30 квітня 2014 року його не повідомили, свою думку про включення його до асоційованих членів кооперативу він не висловив.

Також, з протоколу від 30 жовтня 2014 року вбачається, що на зборах були присутні всього 8 членів кооперативу, яких визнано членами кооперативу з ухвальним голосом, а інших 1083 членів кооперативу асоційованими членами кооперативу з правом дорадчого голосу.

Вважав, що оскільки до 30 квітня 2014 року статутом кооперативу не були визначені критерії, відповідно до яких члени кооперативу, які вступили до нього до 2003 року, вважаються асоційованими його членами, чи членами з ухвальним голосом, то 8 осіб не мали права приймати за усіх такі рішення. На зборах членів кооперативу 30 жовтня 2014 року не було кворуму, а тому рішення прийняті на цих зборах вважає незаконними і такими, що порушують його права.

У зв`язку з викладеним просив суд визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів членів АГК «Радосинь» від 30 жовтня 2014 року, визнати дії посадових осіб автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Радосинь» щодо невидачі посвідчення про його членство в автогаражному кооперативі неправомірними та зобов`язати відповідача видати йому таке посвідчення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним і скасовано рішення загальних зборів членів АГК «Радосинь» від 30 жовтня 2014 року, оформлених протоколом № 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем при проведенні зборів 30 жовтня 2014 року не було дотримано вимог закону та статуту про скликання і проведення загальних зборів, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості бути присутнім на зборах та належним чином підготуватись до розгляду питань порядку денного, брати участь в них та своєчасно вносити до нього відповідні пропозиції.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду, представник АГК «Радосинь» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами

(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу з експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів «Радосинь», третя особа: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання рішення загальних зборів членів автогаражного кооперативу недійсним, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров