Провадження № 2-з/521/233/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16.09.2020р. до Малиновського районного суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Одночасно із позовною заявою представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої він просив суд накласти арешт на належне ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, які виконують функції державних реєстраторів вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна, а також вчиняти будь-які інші дії щодо відчуження у будь-який спосіб казаного нерухомого майна іншим особам.

Станом на сьогодення провадження у справі не відкрито.

Дослідивши подане клопотання, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суддя вважає, що клопотання представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача не надано доказів того, що відповідачами вживаються заходи того, що може призвести до ускладнення або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, у заяві щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, не вказано на реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України.

Окрім іншого, на момент розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі не відкрито, що, у свою чергу, унеможливлює вирішити питання про забезпечення позову, клопотання подано передчасно та накладення арешту може призвести до порушення прав та законних інтересів громадян.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Мазун