Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/363/20

18 серпня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю і поділ спільного сумісного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з березня 2010 року по березень 2020 року та з приводу поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Одночасно поставила питання про виділення їй у власність мотоциклу марки LIFAN YK 200 д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова рами (шасі) НОМЕР_2 та іншого рухомого майна загальною вартістю 34500 гривень.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтувала тим, що у період з березня 2010 року по даний час перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4 . Взаєминам, які склались між ними, притаманні усі ознаки сім`ї, оскільки, вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, за спільні кошти придбавали майно, речі домашнього вжитку, сплачували комунальні послуги, спільно відпочивали, а також витрачали кошти на інші потреби. Однак, через конфлікт, який виник між нею та відповідачем, виник спір щодо поділу спільно нажитого ними за час проживання майна. Протягом періоду спільного проживання, нею та відповідачем придбано майно, щодо якого між ними виник спір, зокрема: холодильник Samsung RL 41SBPS вартістю 4699 грн., принтер Canon вартістю 1816 грн., однофазний стабілізатор напруги LUXEON-AWR - 500 вартістю 550 грн., крісло Атлантік PL вартістю 1017 грн., мультимедійний LED телевізор DLE-2422 вартістю 2100 грн., мотоцикл LIFAN YK 200 номерний знак НОМЕР_1 № кузова рами (шасі) НОМЕР_2 вартістю 10000 грн., пилосос ROWENTA вартістю 2549,91 грн., меблі (система, набір «Каспіан») вартістю 17000 грн., меблі (система, набір «Б`янко») вартістю 7500 грн. Загальна вартість майна, набутого за час їхнього перебування у цивільному шлюбі, відносно якого між нею та відповідачем існує спір, становить 47231,91 грн.

Позивач також послалась на те, що відповідно до ст. 74 СК України майно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка, шлюб між якими не зареєстровано, належить їм на праві спільної сумісної власності. Дана позиція викладена також у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» де роз`яснено, що при застосуванні ст. 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, також необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Зважаючи на те, що з березня 2020 року вони припинили з відповідачем спільне проживання, у добровільному порядку здійснити поділ майна не можуть, то виникла необхідність вирішити це питання у судовому порядку. Просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з березня 2010 року по березень 2020 року, а також визнати вищезазначене майно спільною сумісною власністю подружжя та виділити їй у власність мотоцикл LIFAN YK 200 номерний знак НОМЕР_1 № кузова рами (шасі) НОМЕР_2 вартістю 10000 грн., меблі (система, набір «Каспіан») вартістю 17000 грн. та меблі (система, набір «Б`янко») вартістю 7500 грн. на загальну вартість 34500 грн.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, який прийнятий до спільного розгляду. Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_4 , не оспорюючи факту проживання однією сім"єю з позивачкою без реєстрації шлюбу у період з березня 2010 по березень 2020 року і набуття майна заявленого позивачкою у спільну сумісну власність, поставив питання про поділ спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток, а також просив визнати об`єктом спільної сумісної власності крім речей, вказаних позивачкою також машину сушильну Elctrolux EW6СR428W та машину пральну Elctrolux EW6F4R28WU, загальною вартістю 23713 гривень. При цьому просив виділити йому у власність машину сушильну Elctrolux EW6СR428W та машину пральну Elctrolux EW6F4R28WU загальною вартістю 23713 гривень, а також інше майно з розрахунку 1/2 частки від загальної вартості майна.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник ОСОБА_3 - адвокат Жиляк М.Д. у ході судового розгляду позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. При цьому визнав, що майно, вказане ОСОБА_4 у зустрічному позові - машина сушильна Elctrolux EW6СR428W та пральна Elctrolux EW6F4R28WU, загальною вартістю 23713 гривень, дійсно набуті за період спільного проживання і не заперечував щодо їх виділення відповідачу. Разом з тим, просив при поділі майна відступити від принципу рівності часток на користь позивачки, оскільки позивачка прикладала більше зусиль для забезпечення сім`ї.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заявлені у зустрічному позові вимоги з викладених у заяві підстав. Вказав, що його довіритель не оспорює факту проживання однією сім`єю з позивачкою без реєстрації шлюбу у період з березня 2010 по березень 2020 року і набуття у спільну сумісну власність майна заявленого позивачкою. Однак висловився про відсутність будь-яких підстав для того аби відступити від принципу рівності часток сторін при поділі майна. Відповідач постійно працював, дбав про матеріальне забезпечення подружжя, а тому поділ майна просив провести шляом виділення рівних часткок кожному з подружжя.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому заадоволенню, а позов ОСОБА_4 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з березня 2010 року по березень 2020 року визнається і ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 . Вказана обставина чітко підтверджена в судовому засіданні їх представниками, а тому доказуванню не підлягає.

Крім того, обставиною, що не підлягає доказуванню є також факт набуття у спільну сумісну власність майна, яке є предметом спору, оскільки по кожній речі зокрема сторони підтвердили цю обставину суду.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст.372 ЦК України, якою визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що підстав відступити від засади рівності часток подружжя немає, а посилання представника позивача за первинним позовом на те, що ОСОБА_3 докладала більших зусиль до матеріального забезпечення сім`ї не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Навпаки, допитаний з ініціативи позивача як свідок ОСОБА_3 - батько позивачки, підтвердив, що донька та відповідач з 2010 року почали жити як сім`я. При цьому дочка то працювала, то ні, а відповідач постійно працював і забезпечував матеріальний добробут сім`ї.

Вирішуючи питання про реальний розподіл речей, які є предметом спору, суд приймає до уваги, що позивачка зажадала виділити їй у власність конкретно мотоцикл марки LIFAN YK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова рами (шасі) НОМЕР_2 - вартістю 10000 грн., а також два мебельні набори - «Каспіан», вартістю 17000 грн. та «Б`янко» - вартістю 7500 грн. А відповідач у свою чергу наполягав на виділенні йому у власність машини сушильної Elctrolux EW6СR428W та машини пральної Elctrolux EW6F4R28WU загальною вартістю 23713 гривень.

Виходячи з загальної вартості майна, що складає 70394,91 грн., а також структури, його якісних і ціннісних характеристик, вимоги позивачки слід задовольнити частково.

Ідеальна Ѕ частка майна подружжя у грошовому еквіваленті складає 35197,45 грн. Виходячи з цього, позивачці слід виділити таке майно: мотоцикл Lifan YK 200 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 вартістю 10000 грн.; мебельний набір «Каспіан» вартістю 17000 грн., холодильник Samsung RL 41SBPS вартістю 4699 грн., однофазний стабілізатор напруги Luxeon AWR-500 вартістю 550 грн.; крісло Атлантік вартістю 1017 грн.; пилосос «Roventa» вартістю 2549,91 грн., а всього майна на загальну суму 35265,91грн.

Відповідачу слід виділити - машину сушильну Elctrolux EW6СR428W та машину пральну Elctrolux EW6F4R28WU загальною вартістю 23713 гривень; принтер Canon вартістю 1816 грн.; телевізор DLE-2422 вартістю 2100 грн., мебельний набір «Б`янко» вартістю 7500 грн., а всього майна на загальну суму 35129 грн.

Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період з березня 2010 року до березня 2020 року.

Поділити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рухомим майном виділивши у власність:

ОСОБА_3 холодильник Samsung RL 41SBPS вартістю 4699 грн., однофазний стабілізатор напруги Luxeon AWR-500 вартістю 550 грн.; крісло Атлантік вартістю 1017 грн.; мотоцикл Lifan YK 200 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 вартістю 10000 грн.; пилосос «Roventa» вартістю 2549,91 грн.; мебельний набір «Каспіан» вартістю 17000 грн., а всього майна на загальну суму 35265,91грн.

ОСОБА_4 - машину сушильну Elctrolux EW6СR428W та машину пральну Elctrolux EW6F4R28WU загальною вартістю 23713 гривень; принтер Canon вартістю 1816 грн.; телевізор DLE-2422 вартістю 2100 грн., мебельний набір «Б`янко» вартістю 7500 грн., а всього майна на загальну суму 35129 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя