Справа № 357/5341/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 жовтня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача та відповідачки ОСОБА_3 . 13.05.2020 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.Г. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , відповідно до якого спадкоємцями спадкового майна у розмірі по 1/2 частці є позивач та його сестра ОСОБА_2 . Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу у частці 5/8 та 3/8 частки цієї ж квартири належить відповідачці ОСОБА_2 , яка ще не отримала свідоцтво про право на спадщину та не зареєструвала своє право власності на вказану частку у квартирі. Позивач зазначає, що оскільки відповідачка є власником 3/8 часток у квартирі, відповідно, вона зобов`язана утримувати належну їй квартиру та нести витрати, пов`язані з цим, в тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги. Оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири та інші витрати, пов`язані з її утриманням, здійснює позивач, в свою чергу відповідачка належним їй майном не цікавиться. Так, з 01.01.2011 року по 12.04.2020 року загальна сума сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги складає 116 155,89 грн. Внаслідок зазначеного, відповідачка ОСОБА_2 , як спадкоємиця та співвласник даної квартири, зобов`язана відшкодувати позивачу понесені витрати у розмірі частки, що їй належить, а саме 3/8 частинуи понесених витрат, що складає по 45 558,46 грн.

Ухвалою від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалась, в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 25 липня 2002 року на праві спільної часткової власності належала 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . 3/4 частки вказаної квартири належала матері позивача ОСОБА_4 , з яких 1/2 частка квартири належала на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , виданою Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква Київської області 25 липня 2002 року, договору дарування частини квартири від 27 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №5952, а 1/4 частка квартири належить на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , виданою Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква Київської області 25 липня 2002 року, чоловікові ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею якого вона була та яка спадщину отримала однак не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 31.03.2008 року, актовий запис №554.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входила квартира 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 були діти померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

13 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3 , на 1/2 частку 3/4 часток квартири АДРЕСА_1 , яке було видане державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, серії НОВ №178980, зареєстровано в реєстрі за №2-176. Право власності на вказану частку квартири зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 13.05.2020 року за № 36481084.

Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син - ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 по 1/2 частки кожний.

ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 та не реєструвала право власності на 1/2 частку вказаної частки квартири.

Судом встановлено також, що відповідачка зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 27.06.1996 року, що підтверджується довідкою про місце проживання та склад сім`ї №7155 від 15.11.2019 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Таким чином, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. (висновок ВС від 13.03.2019 року у справі №521/3743/17-ц).

Згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Такий обов`язок покладений і на осіб, наділених правом на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Тож, після смерті ОСОБА_3 обов`язок сплати комунальних послуг лежав на спадкоємцях, якими були позивач та ОСОБА_2 , згідно їх часток, тобто 5/8 на позивача та 3/8 на відповідачку.

Судом встановлено, що відповідач у повному обсязі виконав свій обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг за квартиру, яка знаходиться у спільній частковій власності, а відповідачка в свою чергу своїм майном не цікавиться та не несе витрати пов`язані з її утриманням.

З наданого позивачем розрахунку, позивачем на оплату житлово-комунальних послуг по утриманню вказаної квартири за період з 01.01.2011 року по 12.04.2020 року було сплачено 116 155,89 грн., що підтверджується копіями квитанцій /а.с. 24-64/.

А тому в період з 01.01.2011 року по 12.04.2020 року витрати за комунальні послуги, які нараховувалися підлягають до стягнення з позивача та відповідачів відповідно до їх часток у праві власності.

Оскільки, відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо сплати за житлово-комунальні послуги, чим порушила права та інтереси позивача, який вимушено поніс збитки, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг замість відповідачки, а тому в силу положень статті 544 ЦК України має право на зворотну вимогу.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення грошових коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги з відповідачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, 322, 328, 360, 526, 1216, 1268-1270, 1281, 1282, 1296 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) кошти за сплачені житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 за період з 01.01.2011 року по 12.04.2020 року в розмірі 43 558 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель