Дата документу 13.08.2020
Справа № 334/1654/20
Провадження № 2/334/2409/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Ленінський районний суд міста Запорожжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат у розмірі 38295,00 грн. понесених на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася їх спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу батьків залишився мешкати разом з матір`ю.

Боржник матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У позивачки виникла необхідність у стягненні з відповідача додаткових витрат на дитину, що виникали особливими обставинами.

Дитина має вади із здоров`я, що підтверджується консультативним висновком невролога від 18.07.2018 року, яким поставлено діагноз «органічне ураження ЦНС».

Згідно із протоколом ультразвукового дослідження від 13.02.2019 року було також встановлено порушення венозного відтоку крові, що підтверджується магнітно-резонансною томографією.

Розлад здоров`я дитини підтверджується рекомендаціями спеціаліста від 14.12.2017 року проведених на основі дослідження крові та за яким діагностовано «Функціональна диспенсія».

За вказаними висновками було рекомендовано цілі курси препаратів, а також було рекомендовано регулярно проводити оздоровлення дитини, на виконання чого, позивачкою було придбано путівку для оздоровлення дитини, що підтверджується путівкою № 131 за якою ОСОБА_3 перебував 14 діб у місті Приморськ на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Незважаючи на скрутний стан, дитина постійно розвивається та має здібності у спорті, зокрема:

З 2011 року ОСОБА_3 займався карате к клубі Кіокушин карате «Борисфен». Членський внесок в якому становить 500 грн. на місяць.

З 2015 року дитина займається танцями за напрямком «Break-dance» та у спортивній секції Crossfit, щомісячна оплата за які становить 900 грн., по 450 грн. за кожну.

07.07.2018 року ОСОБА_3 почав займатись спортом у фітнес клубі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджується договором, а також чеком на оплату послуг у розмірі 6000 грн.

Поміж іншого, дитина навчається у Запорізькому ліцеї «Логос», за навчання у якому позивачем сплачуються внески, що в період з 2017 року по 2019 рік склали 9787 грн.

Оскільки обов`язок по утриманню дитини сімейним кодексом покладений на батьків рівноцінно, позивач вважає за можливе розподілити понесені нею додаткові витрати на дитину у рівних долях по Ѕ на кожного із батьків та просить суд стягнути з відповідача суми згідно розрахунку:

витрати пов`язані із навчанням у ліцеї «Логос» - 4893,50 грн.;

витрати на оздоровлення по путівці на оздоровлення дитини - 4300 грн.;

витрати пов`язані із зайняттям спортом в фітнес клубі «Fit haus» - 3000 грн.;

витрати на зайняття танцями на напрямком «Break-dance» та у спортивній секції Crossfit за останні 3 роки (450 грн. х 36 міс.) = 16200 грн. витрати на зайняття карате в клубі Кіокушин6 карате «Борисфен» за останні 3 роки (250 грн. х 36 міс.) = 9000 грн.;

витрати на проведення дослідження крові 67,50 грн.;

витрати на проведення магнітно-резонансну томографію 315 грн. + 222,50 грн.;

витрати на ультразвукове обстеження 121,50 грн.;

витрати на обстеження лікаря-невролога 175 грн.

Загалом витрати, що підлягають стягненню з відповідача склали 38295,00 грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1989 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 2/801/684/12 від 16.01.2012 року шлюб між ними розірвано.

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач несе додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини обґрунтовуються розвитком здібностей дитини та станом її здоров`я.

На підтвердження таких вимог позивачкою надано довідки та квитанції про понесені нею витрати, які згідно розрахунку становлять Ѕ частку від загальних витрат у розмірі 38295 грн., а саме:

витрати пов`язані із навчанням у ліцеї «Логос» - 4893,50 грн.;

витрати на оздоровлення по путівці на оздоровлення дитини - 4300 грн.;

витрати пов`язані із зайняттям спортом в фітнес клубі «Fit haus» - 3000 грн.;

витрати на зайняття танцями на напрямком «Break-dance» та у спортивній секції Crossfit за останні 3 роки (450 грн. х 36 міс.) = 16200 грн. витрати на зайняття карате в клубі Кіокушин6 карате «Борисфен» за останні 3 роки (250 грн. х 36 міс.) = 9000 грн.;

витрати на проведення дослідження крові 67,50 грн.;

витрати на проведення магнітно-резонансну томографію 315 грн. + 222,50 грн.;

витрати на ультразвукове обстеження 121,50 грн.;

витрати на обстеження лікаря-невролога 175 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Відповідач відзив на позов на подав, не надав доказів, що він добровільно надавав позивачці кошти на додаткові витрати на дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 року, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, а тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення додаткових витрат на дитину, у відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткові витрати понесені на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у загальному розмірі 38295 (тридцять вісім тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д.О.