№ провадження 2-з/646/17/2020
Справа № 646/5600/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В.,

розглянувши заяву представника позивача адвоката Репеті Володимира Олеговича про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

21 вересня 2020 року адвокат Репетя В.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги, звернувся до суду з заявою про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду передавати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , для систематичних зустрічей без присутності матері та без обмеження місця спільного проводження часу за таким графіком:

- перший та третій тиждень місяця: у вівторок з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; у четвер з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; з 15 години 00 хвилин п`ятниці до 20 години 00 хвилин неділі;

- другий та четвертий тиждень місяця: у вівторок з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; у четвер з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; у суботу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин.

В обґрунтування заяви посилався на те, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони разом з дитиною проживали у квартирах, придбаних за кошти позивача та зареєстрованих на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 . З 03 липня 2020 року відповідачка позбавила позивача можливості користуватись вказаними квартирами, а з середини липня 2020 року безпідставно позбавляє позивача можливості будь-яким чином бачитися та спілкуватися з дитиною, у тому числі по телефону. Представник позивача зазначає, що позивач з вини відповідачки систематично позбавляється можливості не лише забирати дитину до себе, а й не має можливості бачитися та спілкуватися з нею, оскільки відповідачка безпідставно утримує дитину у себе. Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням надати йому можливість побачитись з дитиною, проте відповідачка категорично відмовляла останньому, зайнявши позицію вимагання та шантажу.

Заявник вказує на необхідність забезпечення позову з огляду на те, що дії відповідачки щодо позбавлення позивача можливості спілкуватися та проводити час з дитиною суперечать інтересам дитини, у зв`язку з чим у позивача виникла необхідність у забезпеченні позову до його подання шляхом зобов`язання позивача передавати їх спільну дитину позивачу для систематичних зустрічей без присутності матері, оскільки винесенню судом рішення у даній справі передуватиме значний проміжок часу, протягом якого позивач з огляду на протиправні дії відповідачки не буде мати можливості підтримувати спілкування з донькою.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог вказаної заяви з наступних підстав.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкоджання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ст. 151 ЦПК Україн, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, в обґрунтування доводів про те, що відповідачка чинить перешкоди в участі у особистому вихованні, спілкуванні та побаченнях батька з дитиною, а дитини з батьком, представником позивача не надано достатніх та належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Також, при вирішенні даного питання суддя виходить із визначення предмета та підстав даного позову, а також із відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Слід зазначити, що предметом даного позову є визначення місця проживання дитини. Забезпечити такий позов позивач просить способом визначення йому графіку спілкування з дитиною. Суд вважає, що визначення порядку участі у вихованні дитини є самостійним предметом спору, і таке право може бути захищене шляхом подачі іншого позову в порядку ст.159 Сімейного кодексу України, отже не може бути видом забезпечення позову. Тобто вид забезпечення одного позову не може бути тотожним предмету іншого можливого позову.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки така належним чином не є обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя,-

УХ В А Л И В:

У задоволення заяви представника позивача адвоката Репеті Володимира Олеговича про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Ухвала складена та підписана 22 вересня 2020 року.

Суддя С.В. Демченко