РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Балита К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання за ним права власності на 1/3 частину трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67 кв., житлова площа - 38,9, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивує тим, що на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , дружині позивача - ОСОБА_5 та матері - ОСОБА_4 належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67 м. кв., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 23.08.1996 року № НОМЕР_1 .

Факт, що ОСОБА_4 є матір`ю заявника підтверджується копією посвідки про народження мого батька від 16.06.1941 року серія НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 25.03.2005 року.

На момент її смерті, з 1982 року позивач проживав разом з матір`ю в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , 1/3, частина якої є спадковим майном покійної.

З часу смерті спадкодавця і по день своєї смерті ОСОБА_3 продовжував проживати в квартирі, ніс витрати по оплаті комунальних платежів, проводив поточні ремонти квартири тощо, отже прийняв спадщину після її смерті. Відповідно до довідки №83 від 12.06.2019 р. в ЛКП «Південне», заборгованості за утримання будинку за даною адресою немає.

Факт реєстрації в квартирі за адресою АДРЕСА_1 з 1982 року по час звернення до суду підтверджується довідкою про склад сім`ї і прописку від 12.06.2019 року видану ЛКП «Південне » за №6043.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 23.01.2019 року.

Спадкоємицею майна ОСОБА_5 є донька - ОСОБА_2 , відповідач по справі.

При оформленні спадщини дружиною, з донькою (відповідачем), виникли труднощі у зв`язку з тим, що успадкована частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , документально все ще належна моїй покійній матері ОСОБА_4 , тобто належним чином документально не оформлена, а також тому що про дану квартиру відсутні будь які дані в державному реєстрі речових прав та нерухомого майна, оскільки свідоцтво про право власності на неї датоване ще 1996 роком. Крім того, відповідач претендує на 1/2 частину даної кварири зазначаючи, що також має в ній свої речі та проводила в ній ремонт.

Заявник звернувся до нотаріуса з наміром прийняти спадщину після своєї покійної матері ОСОБА_4 , однак нотаріус відмовився прийняти заяву, мотивуючи тим, що ним пропущений строк для подачі такої заяви про прийняття спадщини, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини, письмової відповіді нотаріус не надав.

Крім того, відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно - 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , померлої ОСОБА_4 , та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє також права спадкоємця ОСОБА_2 оформити спадщину у нотаріуса після смерті ОСОБА_5 , відтак дане звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, просить позовну заяву задоволити.

В судове пфдготовче судове засідання ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , та його представник не з`явилися, однак остання подала на адресу суду заяву, в якій просить визнати право власності за ОСОБА_1 як спадкоємця та правонаступника померлого ОСОБА_3 , право власності на 1/3 частину трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67 м. кв., житловою площею 38,9 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті бабці - ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка в пфдготовче судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про визнання позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд за результатами розгляду підготовчого судового засідання ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67 м. кв., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 23.08.1996 року № НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 25.03.2005 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії заповіту від 1 квітня 2019 року, ОСОБА_3 все своє нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати на момент смерті, заповів синові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 41 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки, таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Враховуючи те, що відповідач визналf позов, та наведені докази не суперечать із обставинами справи, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 247, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6 ), як спадкоємця та правонаступника померлого ОСОБА_3 , право власності на 1/3 частину трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67 м. кв., житловою площею 38,9 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті бабці - ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.