Справа № 143/880/20
01.10.2020 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
за участю секретаря Огородник Н.А.,
розглянувши в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.12.2019 року о 14 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перестрів та безпідставно наніс їй удари руками та ногами по різних частинах тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому нижньої щелепи, забою шийного відділу хребта. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.
Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.06.2020 року у справі №143/490/20 затверджено угоду про примирення між нею та ОСОБА_2 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 01.07.2020 року.

З огляду на наведені обставини, та посилаючись на положення ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1177 ЦК України, просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь майнову (матеріальну) шкоду в розмірі 13373 грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі 44000 грн. 00 коп. та понесені нею судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою судді від 20.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, а відтак суд, ураховуючи приписи ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, та предмет їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.06.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 01.07.2020 року. (а.с. 16-19).

За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним вироком суду встановлено, що 09.12.2019 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 , перебував на території домогосподарства за місцем свого проживання. В цей час, ОСОБА_2 помітив, як по сусідній вулиці, а саме по АДРЕСА_1 , йшла гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча по

АДРЕСА_1 , із якою ОСОБА_2 перебував у давніх неприязних відносинах.

Помітивши ОСОБА_1 , у ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, підбіг до ОСОБА_1 та відразу наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого остання впала на землю. Не зупиняючись на досягнутому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , скориставшись тим, що остання лежить на землі, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 один удар правою ногою в область обличчя, внаслідок чого, як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №17 від 14.02.2020 року ОСОБА_1 отримала ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи зліва, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитих ран в ділянці підборіддя та в лівій завушній ділянці, саден в ділянці правої половини обличчя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду

України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ч.2 ст.77 ЦПК України обумовлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами частин 1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження понесених на лікування витрат позивачкою надано копію виписки № НОМЕР_1 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, із якої вбачається, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.12.2019 року по 30.12.2019 року (а.с.15), а також копії фіскальних чеків за період з 10.12.2019 року по 29.12.2019 року щодо придбання ліків та медичних препаратів на загальну суму 13212 грн. 98 коп. (а.с.10-14).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в цій частині.

Разом із цим, в обґрунтування позовних вимог про стягнення із відповідача матеріальної шкоди, пов`язаної із витратами на харчування, на загальну суму 160 грн. 36 коп., позивачка вказала, що ці обставини підтверджуються товарними чеками від 11.12.2019 року та від 29.12.2019 року. При цьому такі товарні чеки зазначені в переліку документів, що додаються до позовної заяви.

Проте, як вбачається із акту №3 про відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) від 03.08.2020 року вказані у додатку товарні чеки від 11.12.2019 року на суму 30 грн. 20 коп. та від 29.12.2019 року на суму 130 грн. 16 коп. не було виявлено при розкриті поштового конверта, в якому до суду надійшла позовна заява та додані до неї документи.

Отже, позивачкою не надано будь-яких доказів, які б підтверджували заявлені нею позовні вимоги про стягнення із відповідача матеріальної шкоди, пов`язаної із витратами на харчування, на загальну суму 160 грн. 36 коп.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом із цим, звертаючись із позовом в суд, позивачка мотивувала свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди тією обставиною, що неправомірними діями відповідача їй було завдано немайнових втрат. Спричинених моральними, фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін в її житті.

При цьому позивачка зазначила, що в момент протиправних дій відповідача та після цих подій вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страхом за своє здоров`я та життя.

Після отриманих тілесних ушкоджень вона вимушена була проходити стаціонарне лікування у закладі охорони здоров`я, тривалий час не могла самостійно ходити, сидіти, потребувала зовнішньої допомоги з боку дітей. Дотепер у неї продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів, обмеженої фізичної активності, нестабільності та різких змін артеріального тиску.

Крім того, покликається на те, що діями відповідача порушено її право на повагу до честі та гідності.

Ураховуючи викладене, оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 44000 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстава для стягнення із відповідача на користь позивачки завданої їй моральної шкоди в обумовленому розмірі та з наведених у позові підстав, суд виходить із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Норми частин 2 та 3 ст.23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено в пунктах 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Беручи до уваги наведені в позові доводи щодо підстав та розміру заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди, зважаючи на характер та обставини вчинення відносно неї протиправних дій ОСОБА_2 , глибину, тривалість та істотність фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала шкоди, та ураховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню із відповідача завдана їй моральна шкода в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Відтак, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із банківською квитанцією від 29.07.2020 року позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Ціна позову становить 57373 грн. 34 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь позивачки 23212 грн. 98 коп. (13212 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди), що становить 40,46 відсотка від ціни позову.

Таким чином, із відповідача підлягає стягненню на користь позивачки пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 340 грн. 19 коп., що становить 40,46 відсотка від сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Керуючись ст. ст. 2,5,10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 13212 (тринадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 98 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 340 (триста сорок) грн. 19 коп. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя