ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2796/20 Справа № 212/1932/19 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

29 вересня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Барильської А.П., розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області Козохват Д.В., прокуратура Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

На рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десять днів з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення її недоліків, а саме для сплати судового збору у розмірі 750 гривні.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, за змістом якого строки, визначені в тому числі ст.ст. 185, 357 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України від 18 червня 2020 року, який набрав чинності 17 липня 2020 року, № 731-ІХ пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено в новій редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, які набрали чинності 17 липня 2020 року, передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто такі процесуальні строки закінчуються 07 серпня 2020 року. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали суду від 27 грудня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана апелянту 27 грудня 2019 року за вих. № 114313/22-ц/803/11603/19/212/1932/19/01 на адресу, яка зазначалась в апеляційній скарзі.

З наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення вбачається, що копія ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги надсилалась апелянту за адресою, зазначеною нею в апеляційній скарзі, проте повернулась без вручення адресату у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

07 лютого 2020 року апелянту вдруге було направлено копію ухвали суду від 27 грудня 2019 року за вих. № 14582/22-ц/803/2796/20/212/1932/19/01.

29 квітня 2020 року апелянту втретє було направлено копію ухвали суду від 27 грудня 2019 року за вих. № 45866/22-ц/803/2796/20/212/1932/19/01 та копія ухвали суду апеляційної інстанції від 27 грудня 2019 була отримана апелянтом особисто 18 травня 2020 року (а.с. 227-228), станом на 29 вересня 2020 року, тобто у десятиденний строк після спливу продовжених відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року процесуальних строків, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Враховуючи, що зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги усунуто не було, а у встановлений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ строк клопотання від Державної казначейської служби Українипро продовження строку на усунення недоліків не надійшло, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області Козохват Д.В., прокуратура Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П.Барильська.