Справа № 301/1541/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 28.07. 2020 року з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 35 га .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не залишав, що стверджується довідкою Приборжавської сільської ради № 517 від 05.06.2020 року.

Позивачка, як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала разом із спадкодавцем у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта та довідкою Приборжавської сільської ради. Мати позивачки - ОСОБА_2 також прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак, вона не претендує на спадкове майно, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 -відсутні.

Батько позивачки- ОСОБА_3 був власником спадкового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.04.2003 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-888. На даний час оригінал правовстановлюючого документу не зберігся. У 2005 році ОСОБА_3 здійснив реконструкцію спадкового житлового будинку.

В зв`язку з тим, належні правовстановлюючі документи відсутні, приватний нотаріус Іршавського нотаріального округу відмовив позивачу у оформленні спадщини за померлим батьком, в зв`язку з чим просить визнати її- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового майна, після смерті батька- ОСОБА_3 , яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 35 га ( ділянка № НОМЕР_1 , ділянка № 2-0,15 га, ділянка № НОМЕР_2 - 0,05 га, ділянка № НОМЕР_3 - 0,09 га), які надані ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2003 року за № 1-888, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗК № 008591, виданого 29 квітня 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 577.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане 06 лютого 2020 року виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 09.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 35 га ( ділянка № НОМЕР_1 , ділянка № 2-0,15 га, ділянка № 3-0,05 га, ділянка № НОМЕР_3 - 0,09 га), які надані ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2003 року за № 1-888, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗК № 008591, виданого 29 квітня 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 577.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не залишав, що стверджується довідкою Приборжавської сільської ради № 517 від 05.06.2020 року.

Позивачка, як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала разом із спадкодавцем у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта та довідкою Приборжавської сільської ради.

Мати позивачки - ОСОБА_2 також прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак, вона не претендує на спадкове майно, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим ОСОБА_3 -відсутні.

Батько позивачки- ОСОБА_3 був власником спадкового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.04.2003 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-888. На даний час оригінал правовстановлюючого документу не зберігся. У 2005 році ОСОБА_3 здійснив реконструкцію спадкового житлового будинку.

У оформленні спадщині в нотаріальному порядку позивачці було відмовлено, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст.16 Цивільного Кодексу України року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщиним є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 329, 1216, 1220, 1225 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового майна, після смерті батька- ОСОБА_3 , яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0, 35 га ( ділянка № НОМЕР_1 , ділянка № 2-0,15 га, ділянка № НОМЕР_2 - 0,05 га, ділянка № НОМЕР_3 - 0,09 га), які надані ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 2003 року за № 1-888, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗК № 008591, виданого 29 квітня 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 577.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович