"27" липня 2020 р. Справа № 363/2840/20
УХВАЛА

27 липня 2020 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, оскільки в майбутньому має намір звернутися до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», ТОВ «ГЕФЕСТ», ТОВ «Фінансова компанія «Авіастар» про визнання недійсними договорів.

Зазначив, що 02 липня 2020 року отримав через відділення Укрпошти лист, в якому містилася вимога ТОВ «Гефест» про виконання зобов`язання за кредитним договором в розмірі 13 007 389 грн. та запропоновано у 30 денний строк з дня отримання вимоги сплатити розмір заборгованості. З вимоги вбачається, що майно на яке може бути застосовано звернення за договором іпотеки № 014/9408/74/49702 є житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,1094 га, кадастровий номер 010280122 для будівництва та обслуговування, що знаходиться за вищевказаною адресою та квартиру АДРЕСА_2 . Крім того договір іпотеки № 014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2016 року розірвано й стягнуто з нього на користь до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість і розмірі 861 278 грн. 62 коп. Таким чином квартири АДРЕСА_2 є предметом іпотеки і забезпечує виконання в межах присудженої за рішенням суду суми в розмірі 861 278 грн. 62 коп., а зобов`язання в розмірі 13 007 389 грн. про яке заявляє ТОВ «ГЕФЕСТ», не існує. На виконання рішення суду станом на 08 липня 2020 року ним сплачено 535 278,77 грн., та залишилось до сплати 325 999,85 грн. 30 липня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авіастар» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким передано ТОВ «Фінансова компанія «Авіастар» право вимоги за кредитним договором № 014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року із загальним розміром заборгованості 31 007695, 85 грн., що не відповідає дійсності, оскільки розмір заборгованості складає 861 278 грн. 62 коп. Таким чином у ТОВ «ГЕФЕСТ» немає ніякої обґрунтованої підстави заявляти вимогу про стягнення з нього 13 007 389 грн. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом маніпулювання з номерами договорів оформив на нього два різні кредитні договори № 014/9408/74/49702 та № 014/9407/74/4902 від 30 листопада 2006 року, однак кредитний договір № 014/9407/74/4902 він не укладав й не передавав в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0,1094 га, кадастровий номер 010280122, що знаходиться за тією ж адресою. Таким чином вважав вимоги ТОВ «ГЕФЕСТ» вимагати погашення заборгованості й звертати стягнення на його майно неправомірними.

В поданій заяві про забезпечення майбутнього позову просить заборонити ТОВ «ГЕФЕСТ» та будь-якій іншій особі у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) спірних житлових приміщень, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,1094 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . Крім того просить заборонити ТОВ «ГЕФЕСТ» та будь-якій іншій особі вчиняти дії щодо реєстрації та перереєстрації права власності на вищевказане майно.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24 липня 2020 року власником квартири АДРЕСА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,1094 га, кадастровий номер 010280122, що знаходиться за вищевказаною адресою є ОСОБА_1 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року в розмірі 68 445,7 доларів США, що еквівалентно 857 624 грн. 62 коп. та судовий збір в розмірі 3 654 грн., а всього 861 278 (вісімсот шістдесят одну тисячу двісті сімдесят вісім) грн. 62 (шістдесят дві) коп.

Кредитний договір №014/9408/74/49702 від 30 листопада 2006 року та додаткову угоду №96-05/13/1105 до нього від 19 липня 2010 року укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 розірвано.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

При вирішенні цієї заяви суд виходить з того, що правовий інститут забезпечення позову не може вирішувати усі правовідносини між сторонами або захищати усі без виключення права сторін від їх можливого порушення. Єдиною метою для забезпечення позову є не захист усіх прав і інтересів сторін, а виключно забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, за таких умов забезпечення позову застосовується у разі потенційного ризику неможливості виконання рішення суду, в незалежності від волі боржника.

В своїй заяві майбутній позивач не погоджується з діями ТОВ «ГЕФЕСТ» і не визнає заборгованість, яку вважає завищеною, а відтак вимоги про стягнення заборгованості й попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки на належне йому майно вважає неправомірними.

Посилаючись на маніпуляції банку з номерами кредитного та іпотечного договорів на отримання кредитних коштів має намір в позові порушити питання про визнання недійсними цих договорів укладених в 2006 році.

У той же час кредитний договір від 30 листопада 2006 року №014/9408/74/49702 рішенням цього ж суду від 23 листопада 2016 року розірвано й судом встановлено відповідні обставини та юридичні факти пов`язані з укладанням та виконанням згаданого договору.

За таких обставин, беручи до уваги викладене, характер спірних правовідносин, межі судового розгляду, предмет і підстави майбутнього позову, вагомість поданих доказів, конкретні обставини справи та обґрунтовані у заяві обставини, достатніх підстав для забезпечення позову до його подачі суд не вбачає.

При цьому заявник не позбавлений права подати заяву про забезпечення позову в справі № 757/30973/20 про визнання договорів недійсними про відступлення прав вимоги укладених між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Авіастар» й між ТОВ «ФК «Авіастар та ТОВ «ГЕФЕСТ», яка знаходиться на розгляді Печерського районного суду м. Києва, оскільки насамперед вважає незаконним нарахування завищеної заборгованості ТОВ «ГЕФЕСТ».

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що в задоволенні цієї заяви слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської областіз урахуванням п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Суддя