Ухвала

Іменем України

20 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 761/30369/19

провадження № 61-12362ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року у складі судді: Яворського М. А., та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року у складі судді: Яворського М. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації, служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтави ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації, служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтави ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи необґрунтоване.

Непогоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у пункті 26 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 623/3792/15-ц вказується, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Ухвала суду першої інстанції про відмову у призначенні експертизи не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України. Особа, яка подає апеляційну скаргу, може поновити свої права в інший спосіб шляхом подання заперечень в апеляційному порядку на цю ухвалу разом із оскарженням рішення суду першої інстанції

ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до положень статті 271 ЦПК України роз`яснено може бути тільки судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті. Ухвала Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року про повернення апеляційної скарги постановлена з процедурного питання, пов`язаного з рухом справи в апеляційному суді, стосовно поданої апелянтом скарги, яка була подана без додержання вимог статті 353 ЦПК України, оскільки подано апеляційну скаргу на ухвалу, яка не оскаржується окремо від рішення суду. З огляду на те, що ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року постановлено з процедурного питання, а рішення по суті спору апеляційним судом не ухвалювалося і така ухвала не підлягає примусовому виконанню, то в даному випадку ухвала роз`ясненню не підлягає.

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року та від 06 серпня 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду апеляційної інстанції та передати справу до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвали суду апеляційної інстанції є незаконними та свідчать про упередженість суду під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. У пункті 12 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено оскарження ухвал щодо призначення експертизи. В ухвалі від 06 серпня 2020 року апеляційний суд не навів мотивів прийнятої ухвали та вона не відповідає практиці та рекомендаціям Європейського суду з прав людини. В оскаржених ухвалах суд порушує право ОСОБА_1 на інформацію та справедливий судовий розгляд. Окрім цього, у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій фактично не розглянули по суті подану заяву про призначення судово-психіатричної експертизи у взаємозв`язку з наданими поясненнями та доказами, не проведена ґрунтовна правова оцінка наданого клопотання. ОСОБА_1 також зазначає про необхідність провести судово-психіатричну експертизу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

У пункті 12 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Встановивши, що ухвала суду першої інстанціїпро відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

У частинах першій, другій статті 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Тлумачення частин першої, другої статті 271 ЦПК України свідчить, що роз`яснене може бути тільки судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті.

Судове рішення, яке просив роз`яснити ОСОБА_1 є ухвалою про повернення апеляційної скарги. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених ухвал апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 17, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації, служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтави ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков