УХВАЛА

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 487/10131/14-ц

провадження № 61-8330св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Миколаївський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері,

відповідачі - Миколаївська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням закону у природоохоронній сфері до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акта про право власності на землю та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва

від 11 травня 2017 року, ухвалене у складі судді Разумовської О. Г., та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року, ухвалене колегією у складі суддів: Коломієць В. В., Данилової О. О., Лівінського І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Миколаївський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на землю.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року позов задоволено частково, визнано незаконними та скасовано

пункти 38, 38.1 рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 4 вересня

2009 року, визнано недійсним державний акт на право власності на землю

серії ЯИ № 140175 від 28 жовтня 2009 року з кадастровим номером :12:001:0003, виданий ОСОБА_1 . В частині позовних вимог про повернення територіальній громаді міста Миколаєва спірної земельної ділянки шляхом витребування її у ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 червня 2017 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 вересня 2018 року апеляційну скаргу прокурора Миколаївської області задоволено, апеляційна скарга ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, витребувано у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 982 кв.м з кадастровим номером :12:001:0003, що знаходиться на АДРЕСА_1 та зобов`язано її повернути земельну ділянку у комунальну власність Миколаївської територіальної громади. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнено на користь прокуратури Миколаївської області з

ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 233,83 грн.

У жовтні жовтня 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права, просила скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва

від 11 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора відмовити в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частиною третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя зі складу суду дійшов такого висновку. Про призначання справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

У зв`язку із відсутністю підстав, встановлених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України та наявністю обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду.

З урахуванням категорії і складності справи касаційний суд дійшов висновку про необхідність перегляду судових рішень колегією суддів суду касаційної інстанції у складі п`яти суддів (частини четверта, одинадцята статті 34 ЦПК України).

У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 ЦПК України).

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням закону у природоохоронній сфері до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акта про право власності на землю та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва

від 11 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області

від 28 вересня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов