печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.

при секретарі Ткаченко Ю.М

за участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 5.10.2007р був укладений кредитний договір № 032/29-395К з ОСОБА_2 та був наданий кредит для придбання транспортного засобу, ОСОБА_2 кошти отримав, автомобіль придбав, але кошти банку так і не повернув. Рішенням Дарницького районного суду від 31.08.2018р. було стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 29 828 дол.США . Проте всупереч п.1.10, п.2.1.5 договору застави даний автомобіль 24.12.2014р. було перереєстровано на ОСОБА_3 , а 7.07.2015р. на ОСОБА_1 . В зв`язку з тим, що виконання укладеного договору забезпечувалося договором застави, позивач просить звернути стягнення на предмет застави- транспортний засіб VOLKSWAGEN , 2007р.в., шляхом продажу на прилюдних торгах , за початковою ціною, визначеною у звіті про незалежну оцінку майна. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати в відсутність, позов підтримав.

Представник відповідача надав відзив, просив відмовити в позові.

3-тя особа в судове засідання не з`явився, поясненя не надав.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2019р. відкрито провадження по справі в порядку загального.

Ухвалою Печерського районного суду від 8.04.2020р. замінено позивача - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» його правонаступником Акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено , що 5.10.2007р. ПАТ «Укрсоцбанк» уклав кредитний договір № 032/29-395К з ОСОБА_2 та був наданий кредит для придбання транспортного засобу.

ОСОБА_2 кошти отримав, автомобіль придбав, але кошти банку так і не повернув. Рішенням Дарницького районного суду від 31.08.2018р. було стягнуто заборгованість по кредитному договору з ОСОБА_2 в розмірі 29 828 дол.США .

Позивач посилається , що всупереч п.1.10, п.2.1.5 договору застави даний автомобіль 24.12.2014р. було перереєстровано на ОСОБА_3 , а 7.07.2015р. на ОСОБА_1 , тому проситзвернути стягнення на предмет застави- транспортний засіб VOLKSWAGEN , 2007р.в., шляхом продажу на прилюдних торгах , за початковою ціною, визначеною у звіті про незалежну оцінку майна.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст.572 ЦК та ст.1 закону «Про заставу»).

Відповідно до чч.1, 2 ст.20 закону «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно із ч.1 ст.589 ЦК в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо іншого не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли

зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч.1, 2 ст.590 ЦК).

Відповідно до ст.27 закону «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.9 закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

відчуження належного боржнику на праві

власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

У ст.10 закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, уважається його добросовісним набувачем згідно зі ст.388 ЦК за умови відсутності в ДРОРМ відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке майно без обтяжень.

Згідно зі ст.12 закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства застава зберігає свою силу

для нового власника майна за умови наявності в ДРОРМ відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У противному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 3.04.2013 у справі №6-7цс13, від 19.11.2014 у справі №6-168цс14 та в постановах Верховного Суду: від 10.10.2019 у справі №463/3582/17 і від 18.12.2019 у справі №619/4033/18.

Судом встановлено , що на час придбання відповідачем спірного автомобіля в ДРОРМ були відсутні відомості про його обтяження, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову , оскільки відповідач є добросовісним набувачем автомобіля VOLKSWAGEN , 2007р.в., крім того позивачем не оспорювались укладені договори купівлі-продажу автомобіля.

Керуючись ст. 590,589,1054 ЦК України, ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,27,354, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

дата складання повного тексту рішення 5.08.2020р.

Суддя Остапчук Т.В.