Справа № 417/738/20
Провадження № 2-о/417/171/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"20" серпня 2020 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.,

за участі секретаря Грєбенік О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ганусівська сільська рада Новопсковського району Луганської області про встановлення факту що має юридичне значення,-

встановив:

07.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060207, виданого 01.04.2004 на ім`я " ОСОБА_2 ".

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве Донецької області померла її мати - ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 10,7000 га, розташованої на території Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060207, виданого 01.04.2004.

За час свого життя мати заповіла їй вказану вище земельну ділянку.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ЛГ №060207, виданого 01.04.2004 по батькові спадкодавиці зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як в паспорті та свідоцтві про смерть ОСОБА_2 ».

Вважає, що орфографічна помилка в написанні по батькові ОСОБА_2 сталася внаслідок невірного перекладу з російської мови.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючих документів на підставі ст. 315 ЦПК України.

Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час свого життя ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку 10,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту ЛГ №060207 та земельну частку (пай)на підставі сертифіката ЛГ №0045804. (а.с.11).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 14.01.1998 прізвище, ім`я та по батькові матері заявника вказане « ОСОБА_2 », а на російській мові - « ОСОБА_2 ». (а.с.12).

ОСОБА_2 мала також картку платника податків НОМЕР_4 (а.с.12 зворотній бік).

В свідоцтві про смерть та в заповіті по батькові ОСОБА_2 вказано " ОСОБА_2 ".

Проте в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЛГ №060207 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10.7000 га по батькові ОСОБА_2 вказано " ОСОБА_2 ".

Тобто, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії Серії ЛГ №060207, виданому на ім`я матері заявника ОСОБА_2 , було виявлено помилку у написанні її по-батькові, а саме: замість « ОСОБА_2 » невірно записано « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року № 43 (в редакції, що була чинна на час видачі державного акту) Заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. ( Пункт 2.9 в редакції Наказу Держкомзему N 144 ( z0810-01 ) від 23.08.2001; із змінами, внесеними згідно з Наказом Держкомзему N 17 ( z0224-02 ) від 19.02.2002 ).

Державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Встановлення даного факту надасть заявнику можливість оформити спадкове майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060207, виданий на ім`я « ОСОБА_2 " - належать саме ОСОБА_2 , 1947 року народження, уродженці с. Кам`янка Новопсковського району Луганської області.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 315, 319, 352, 352, 355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ганусівська сільська рада Новопсковського району Луганської області про встановлення факту що має юридичне значення - задовільнити.

Встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №060207, виданий на ім`я « ОСОБА_2 " - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Кам`янка Новопсковського району Луганської області.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішен

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Шкиря