Справа пр. №2-з/756/218/20
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо указаної квартири.

На думку заявника, невжиття заходу забезпечення позову надасть можливість приватному виконавцю вчинити дії, спрямовані на реалізацію указаної квартири шляхом її відчуження на електронних торгах.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з логічного й системного тлумачення наведених законодавчих положень, можна зробити висновок, що суд управі накласти арешт на майно, що належить відповідачеві, в порядку забезпечення позову, тобто заходами, зазначеними у ст. 150 ЦПК України, не можуть забезпечуватися будь-які інші вимоги, крім позовних вимог.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду на стадії виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року у справі №756/13928/16-ц з заявою про відстрочку виконання рішення суду, в межах якої просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно.

Однак вимоги заявника про відстрочку виконання рішення суду не є позовними вимогами в розумінні норм ЦПК України.

Порядок звернення до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення та порядок розгляду цих заяв регламентовано розділом VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України.

Нормами розділу VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України не передбачено можливість забезпечення заяви про відстрочку виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно.

Таким чином, оскільки в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст. ст. 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення позову у рамках розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду шляхом, суддя вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук