Справа № 159/596/20
Провадження № 2/159/455/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що 13.11.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 укладено договір № -1000024 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне», за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C-Ciass», державний номерний знак НОМЕР_1 . 21.06.2019, на автодорозі Київ-Ковель, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу та ОСОБА_1 , який, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним та не прослідкував за технічним станом автомобіля в результаті чого від`єдналось переднє ліве колесо та завдало пошкоджень застрахованому транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.17.2019 у справі № 159/3502/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Позивач отримав від страхувальника повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву про виплату страховою відшкодування. Позивачем, на підставі рахунку СТО № 795 від 22.07.2019, було складено страховий акт № 24764/19, відповідно до якого сума страховою відшкодування за договором страхування склала 266261,41 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована страховою компанією згідно платіжного доручення № 4602 від 01.08.2019. Відповідно до інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована згідно полісу АМ/8514318. Страховиком за вказаним полісом є ПрАТ «Страхова компанія «Княжа». Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 26.09.2019, ПрАТ «СК «Княжа» було здійснено відшкодування у розмірі 98000 грн. Таким чином, відповідно до ст. 1194 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що здійснена ПрАТ «СК «Княжа». Вказана різниця складає 168261,41 грн. (266261,41 грн. - 98000 грн.). З посиланням на норми ст.ст. 993, 1187 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача в його користь завдану майнову шкоду в сумі 168261,41 грн. та судові витрати у справі.

Заперечення відповідача.

Відповідач покликається на те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ «СК «Княжа» та страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 98000 гривень. Тобто, страхове відшкодування було виплачено ОСОБА_2 в повному обсязі. Поряд з тим, позивач просить стягнути кошти в сумі 168261,41 грн., як різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю заподіяної шкоди. При цьому про огляд транспортного засобу та фіксування ушкоджень з метою визначення вартості відновлювальних робіт відповідача не повідомляли та такий огляд був проведений за його відсутності, а відтак позивачем не доведено, що проведення робіт на вказану суму (266261,41 грн.) пов`язано виключно із ліквідацією наслідків ДТП за його участі. Тобто позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вартість матеріального збитку склала 266261,41 грн., а відтак не доведено наявність правових підстав для покладення на нього обов`язку сплати на користь позивача коштів сумі 168261,41 грн. в порядку суброгації. Просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Мотивувальна частина рішення.

ОСОБА_1 , 21 червня 2019 року, о 19 год. 30 хв., на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним та не прослідкував за технічним станом автомобіля в результаті чого від`єдналось переднє ліве колесо та завдало пошкоджень автомобілю марки «Mercedes Benz CL500», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім цього, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2019, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач на момент настання страхової події, була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «Страхова компанія «Княжа» на підставі полісу АМ/8514318 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ПрАТ «Страхова компанія «Княжа» було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 98000 гривень.

Сума страхового відшкодування, яка сплачена ПрАТ «Страхова компанія «Княжа» за страховим випадком, що мав місце 13.11.2018 за участі застрахованого транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_2 , відносно пошкодженого у ДТП автомобіля марки «Mercedes Benz CL500», номерний знак НОМЕР_1 , який застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в розмірі 22626,41 грн. є недостатньо для повного відшкодування фактичних витрат ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» з виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням складає 168261,41 грн. (226261,41 грн. вартість відновлювального ремонту - 98000 грн. розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК Княжа»).

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70) вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно страхового акту № 24764/19 від 01 серпня 2019 року та розрахунку суми страхового відшкодування № 24764/19 від 01 серпня 2019 року, сума страховою відшкодування за договором добровільного страхування «КАСКО» склала 266261,41 грн. Вказані грошові кошти були перераховані Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна», згідно платіжного доручення № 4602 від 01 серпня 2019 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач покликається на те, що його присутність при технічному огляді застрахованого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C-Ciass», державний номерний знак НОМЕР_1 була обов`язковою, а про проведення огляду транспортного засобу він не повідомлявся, що ставить під сумнів вартість проведеного ремонту у 266261,41 грн., а саме, що ці витрати пов`язані виключно із ліквідацією наслідків ДТП за його участі.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснив відшкодування завданої шкоди шляхом виплати страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення від № 4602 від 01.08.2019.

Встановлений розмір страхового відшкодування підтверджується наявними в матеріалах справи рахунком фактурою № 795 від 22.07.2019, ремонтною калькуляцією № 792 від 22.07.2019, страховим актом № 24764/19 від 01.08.2019, розрахунком суми страхового відшкодування № 24764/19 від 22.07.2019. Крім того, у розрахунку страхового відшкодування до страхового акту від 22 липня 2019 року на підставі виданого СТО рахунку № 795 від 22 липня 2019 року також міститься вартість робіт, вартість матеріалів, вартість складових та вартість відновлювального ремонту.

Доводи відповідача про те, що ремонтна калькуляція є неналежним доказом на підтвердження завдання збитків власнику пошкодженого транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Крім того, порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Вказана Методика не встановлює для страховика обов`язкову вимогу щодо виклику заінтересованих осіб для технічного огляду пошкоджених транспортних засобів. Виклик таких осіб відбувається тільки у разі потреби, якщо їх присутність є обов`язковою для проведення експертного дослідження.

Заперечуючи проти позову, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування визначеної вартості ремонтних робіт пошкодженого автомобіля.

Доказів того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем, не відповідає розміру спричинених збитків, відповідач не надав, цієї обставини не довів.

За таких обставин суд вважає, що розмір збитків завданих потерпілому пошкодженням його транспортного засобу, наявність пошкоджень, визначених в дефектному акті, підтверджені належними та допустимими доказами, які повністю обґрунтовують витрати, необхідні для відновлювального ремонту автомобіля.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2523,93 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 993, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь Приватного акціонерного

товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, IBAN НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», код банку: 320478) майнову шкоду в сумі 168261(сто шістдесят вісім тисяч двісті шістдесят одну) гривню 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, IBAN НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», код банку: 320478) судові витрати по справі в сумі 2523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 93 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк