Справа № 548/1277/20
Провадження №2/548/540/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії Хорольського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) про відмову у скасуванні арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця звернулася до суду зі скаргою на дії Хорольського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) про відмову у скасуванні арешту майна.

Посилаючись на неправомірні дії державного виконавця, скаржниця просить зняти заборону відчуження з усього майна, належного ОСОБА_1 , а саме житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений постановою про арешт АА№814769 від 13.06.2005 року.

Начальник Хорольського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) надав відзив на позов, в якому при розгляді справи поклався на розсуд суду.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у Хорольському РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) на виконанні перебував виконавчий лист № 2-332, виданий Хорольським районним судом 13.10.2003 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВМФТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованості в сумі 641,53 грн.

Постановою державного виконавця від 13.06.2005 року у вищевказаному виконавчому провадженні накладена заборона відчуження з усього майна, належного ОСОБА_2 , а саме житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_1 , до того ж виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 закінчені.

Положеннями ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що на даний час арешт у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , що був накладений постановою виконавця у межах виконавчого провадження, яке на сьогодні є завершеним, немає правових підстав для продовження чинності, а тому має бути скасований.

З огляду на викладене, вимоги скарги про скасування заборони відчуження нерухомого майна підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 50, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 449 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Хорольського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) про відмову у скасуванні арешту майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, належного ОСОБА_1 , а саме житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що була накладена постановою про арешт АА №814769 від 13.06.2005 року з виконання виконавчого листа № 2-332 за 2003 рік.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд полтавської ї області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: