н/п 2/490/3252/2020 Справа № 490/1576/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

01 вересня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа - Центральний ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про зняття арешту з всього майна, що належало ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції №22530423 від 09.11.2010 року та підставі постанови Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції №43768229 від 17.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н.П. від 12.05.2020 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа - Центральний ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки вимоги позивача пов`язані із зняттям арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при закінченні виконавчого провадження, за такого, на таку категорію справ поширюється юрисдикція адміністративних судів у відповідності до положень ст.ст. 19, 20 КАС України, і відповідний позов має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08.07.2020 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2020 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 13.08.2020 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду даної цивільної справи та передано дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Гуденко О.А. 31 серпня 2020 року.

Проте при вивченні матеріалів даної позовної заяви з`ясовано, що під головуванням судді Гуденко О.А. розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Брокбізнесбанк" , третя особа : Центральний відділ Державної виконавчої служби міста м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна.

Рішенням від 04 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою від 30 травня 2019 року Миколаївського апеляційного суду рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2019 року змінено, виключивши з мотивувальної частини висновок суду про те, що права позивачки не порушені з підстав, викладених в мотивувальній частині цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Як вбачається з вказаного рішення суду першої інстанції , у травні 2018 року позивачка звернулася до суду із позовом до ПАТ "Брокбізнесбанк" , третя особа : Центральний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області (далі - Центральний ВДВС) про зняття арешту з майна в порядку спадкування, в якому просить суд зняти арешт з усього майна померлої ОСОБА_3 , які накладено Постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 17 вересня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №43768229 , реєстровий номер обтяження 7051989, зареєстроване 19.09.2014 року , реєстратор Рябець Є.О., миколаївське управління юстиції , та на підставі Постанови № 22530423 від 09 листопада 2010 року, реєстровий номер обтяження 10479785 , зареєстроване 12.11.2010 року , реєстратор Миколаївська філія ДП "Інформаційний центр" МЮУ.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй, як спадкоємиці, стало відомо про те, що спадкове майно арештовано згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер №43768229 виданий 17 вересня 2014, видавник Центральний ВДВС ,та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер № 22530423 виданий 09 листопада 2010 року, видавник Центральний ВДВС.

Так, 13 березня 2017 року було заведено спадкову справу після смерті її матері, проте після спливу шестимісячного строку вона отримала відмову нотаріуса у формленні спадкових справ, оскільки на все ммайно померлої накладено арешт, що підтверджується інформаційною довідкою № 82242750 від 13 березня 2017 року .

Як вбачається зі змісту позовної заяви , позивач в обгрунтування позову посилається на ті самі обставини справи і заявляє такі самі позовні вимоги, проте заявляючи їх до належного відповідача ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає відводу, якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами ст. 37ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, є підстави для відмови у відводі, але вважаю за необхідне взяти самовідвід з таких підстав: з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявника в неупередженості суду. Підставою для самовідводу є : сам факт заяви про відвід та сумнів заявника в об`єктивності судді. Суддя також не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року "Про незалежність судової влади").

Підставою обґрунтування відмови у відводі та заявлення в даному випадку самовідводу є практика ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду ; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Вважаю, що підставою для самовідводу є саме інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді, а саме "наявність у заявника сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду".

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

За такого, оскільки в рішенні суду у справі № 490/3831/18 , ухваленого суддею Гуденко О.А. чітко викладено певну позицію суду щодо наявних обставин, які стосуються позивача, і викладена думка судді щодо позовних вимог, які є ідентичними заявленим у цій справі - тому зазначені обставини виключають участь судді Гуденко О.А. у розгляді даної справи.

На підставі вищевикладеного вважаю за необхідне завити самовідвід по справі №490/1576/20.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених уп.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/1576/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, третя особа - Центральний ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко .