Справа № 712/7112/20
Провадження № 4-с/712/73/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Дядюра І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової В.В., стягувач ПРАТ «Черкаське хімволокно в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», посилаючись на те, що на виконанні Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 712/5267/16-ц, виданий 01.12.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПРАТ «Черкаське хімволокно в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» боргу в сумі 16523,99 грн.

Постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси від 28 листопада 2019 року Громової В.В. відкрито виконавче провадження № 60734965 з примусового виконання виконавчого листа № 712/5267/16-ц, виданий 01.12.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси.

ОСОБА_1 має відкритий картковий рахунок в AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) для виплати пенсії по втраті годувальника на утримання своєї неповнолітньої доньки, є матір`ю одиначкою.

В лютому 2020 року скаржниця помітила, ще картка для отримання пенсії по втраті годувальника від Управління ПФУ в Черкаській області заблокована. При зверненні до банківської установи вона дізналася, що на її картковий рахунок постановою Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси накладено арешт. Вищевказаної постанови до цього часу вона не отримувала.

В зв`язку з цим в лютому 2020 року вона звернулася до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси з заявою про скасування арешту, що накладено на її рахунок для отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вважає її незаконною з підстав того, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на рахунки для виплати пенсії заборонено законодавством.

Листом від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в знятті арешту коштів, що надходять на її картковий рахунок в AT КБ «Приватбанк» з підстав того, що відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» існує вичерпний перелік підстав та порядок для зняття арешту з коштів боржника, відтак у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту. Вищевказаним листом рекомендовано звернутися до суду для захисту порушених прав.

Бездіяльність державного виконавця Громової В. В. щодо не зняття арешту коштів з рахунку на які надходять пенсійні виплати по втраті годувальника скаржниця вважає неправомірною.

Рахунок який призначений для зарахування та отримання пенсії по втраті годувальника, є рахунком на який виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а відокремлення такого рахунку з решти наявних рахунків із грошовими коштами боржника належить до повноважень виконавчої служби.

Бездіяльність державного виконавця, що полягає в не знятті арешту з грошових коштів, що надходять на рахунок для пенсійних виплат по втраті годувальника є протиправною, а порушене право ОСОБА_1 на отримання пенсії по втраті годувальника шляхом зняття арешту з коштів, що знаходяться на її рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), що відкритий в AT КБ «Приватбанк» підлягає відновленню.

Одночасно скаржник вважає за необхідне подати клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця як такого, що пропущено з поважних причин.

Лист Соснівського відділу державної виконавчої служби про відмову в скасуванні постанови про арешт коштів ОСОБА_1 отримала 21 лютого 2020 року. В зв`язку з похилим віком та тим, що заявниця не є фахівцем в галузі права вона не змогла в встановлений законодавством термін реалізувати своє право на оскарження постанови державного виконавця в судовому порядку.

3 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі короновірусу. Таке рішення було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 р. На час подачі скарги до суду дію карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.»

Після пом`якшення карантинних заходів заявниця звернулася до Черкаського місцевого центру з надання БВПД. 02 липня 2020 року ОСОБА_2 призначено представника з числа адвокатів Черкаського місцевого центру з надання БВПД.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Отримавши відповідь на свою заяву про скасування арешту коштів на рахунку для виплати пенсії по втраті годувальника в AT КБ «Приватбанк», отримавши відповідну постанову про накладення арешту на грошові кошти, звернувшись до органу уповноваженого на надання (безоплатної правової допомоги) та зібравши всі необхідні документи для подачі скарги до суду під час впровадження карантинних заходів, з огляду на похилий вік скаржниці та те, що вона не є фахівцем в галузі права, строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, а відтак, строки звернення до суду з відповідною скаргою на рішення державного виконавця мають бути поновлені з метою забезпечення принципу пріоритетності права особи на судовий захист цивільних прав та свобод.

Просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, як такий що пропущений з поважних причин. Визнати бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Громової В.В. що до не зняття арешту з грошових коштів що надходять на пенсійний картковий рахунок по втраті годувальника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий в AT КБ «Приватбанк» неправомірною. Зобов`язати державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Громову В.В. скасувати арешт, накладений постановою від 28.11.2019 року на грошові кошти ОСОБА_1 , що надходять на її картковий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий в AT КБ «Приватбанк».

Адвокат Ковтун Ю.О., який представляє ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, та просив суд її задовольнити.

Представник Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з підстав зазначених у відзиві.

У відзиві зазначає, що на виконанні в Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження 59495389, 60734965 з примусового виконання: виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-1893/12 від 24.01.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 9587,73 грн.; виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/5267/16-у від 01.12.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Черкаська ТЕЦ» боргу в сумі 16523,99 грн..

28.11.2019 р. державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову № 60734965 про арешт коштів боржника.

У постанові № 60734965 від 28.11.2019 р. державним виконавцем зазначено, що «накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 .»

Державним виконавцем арешт на кошти боржника накладено відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник ПРАТ «Черкаське хімволокно в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено. своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні в Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження 59495389, 60734965 з примусового виконання: виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-1893/12 від 24.01.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 9587,73 грн.; виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/5267/16-у від 01.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Черкаська ТЕЦ» боргу в сумі 16523,99 грн..

28.11.2019 року державним виконавцем Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Громовою В.В. винесено постанову ВП 60734965, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 .

На підставі вказаної постанови державного виконавця був накладений арешт на картковий рахунок ОСОБА_1 в AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) для виплати пенсії по втраті годувальника на утримання її неповнолітньої доньки.

В лютому 2020 року скаржник звернулася до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси з заявою про скасування арешту, що накладено на її рахунок для отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вважає її незаконною з підстав того, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на рахунки для виплати пенсії заборонено законодавством.

Листом від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в знятті арешту коштів, що надходять на її картковий рахунок в AT КБ «Приватбанк» з підстав того, що відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» існує вичерпний перелік підстав та порядок для зняття арешту з коштів боржника, відтак у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту. Вищевказаним листом рекомендовано звернутися до суду для захисту порушених прав.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином, суд доходить висновку, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум боргу за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування арешту, в іншій частині скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку з її недоведеністю.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів скарги вбачається, що лист Соснівського відділу державної виконавчої служби про відмову в скасуванні постанови про арешт коштів ОСОБА_1 отримала 21 лютого 2020 року. В зв`язку з похилим віком та тим, що заявниця не є фахівцем в галузі права вона не змогла в встановлений законодавством термін реалізувати своє право на оскарження постанови державного виконавця в судовому порядку.

3 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі короновірусу. Таке рішення було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 р. На час подачі скарги до суду дію карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.»

Після пом`якшення карантинних заходів скаржниця звернулася до Черкаського місцевого центру з надання БВПД. 02 липня 2020 року Олексюк Л.І. призначено представника з числа адвокатів Черкаського місцевого центру з надання БВПД.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд виходить з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Отримавши відповідь на свою заяву про скасування арешту коштів на рахунку для виплати пенсії по втраті годувальника в AT КБ «Приватбанк», отримавши відповідну постанову про накладення арешту на грошові кошти, звернувшись до органу уповноваженого на надання (безоплатної правової допомоги) та зібравши всі необхідні документи для подачі скарги до суду під час впровадження карантинних заходів, з огляду на похилий вік скаржниці та те, що вона не є фахівцем в галузі права, строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, а відтак, строки звернення до суду з відповідною скаргою на рішення державного виконавця мають бути поновлені з метою забезпечення принципу пріоритетності права особи на судовий захист цивільних прав та свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 18, 48, 50, 52, 56, 59, 68, 69, 70, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 449 - 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, як такий що пропущений з поважних причин.

Скасувати постанову державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової В.В. від 28 листопада 2019 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що надходять на її картковий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий в AT КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: