печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Ткаченко Ю.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін до договору про участь у вихованні дитини, стягнення заборгованості по аліментам

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про внесення змін до договору та стягнення заборгованості по аліментам. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 907. У шлюбі народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За взаємною згодою подружнє життя припинено в жовтні 2010 року. 16.11.2010 року між ними було укладено та нотаріально посвідчено договір про участь у вихованні дитини, за умовами якого визначений розмір аліментів. Разом з цим, позивач посилається на те, що в договорі передбачено, що батько бере на себе додаткові фінансові витрати з утримання дитини. По факту приймає участь у додаткових витратах частково. За усною домовленістю вона щомісяця повідомляла суму понесених витрат , відповідач відшкодовував її загальною сумою разом з аліментами, при цьому не вказував цільового призначення грошей, які перераховує, оскільки між батьками усні домовленості тлумачаться відповідачем свавільно , для посилення фінансової дисципліни 11.4.2018р. звернулась з проханням здійснювати оплату за договором окремими квитанціями відповідно до виду платежу, а також вказувати цільове призначення платежу. Дане прохання було проігнороване, тому направила лист з пропозицією внести зміни до Договору. Даний лист також було проігноровано, що свідчить про небажання врегулювати питання в договірному порядку у зв`язку з чим остання звернулась до суду з позовом. Просить внести зміни до Договору про участь у вихованні Дитини, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 16.11.2010 р., а саме доповнити пунктами наступного змісту.

"5.1. Сума додаткових витрат на Дитину формується Матір`ю помісячно і повідомляється Батьку до 10-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Додаткові витрати відшкодовуються до 20-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Сума додаткових витрат на Дитину може бути більшою за бажанням Батька.

5.2. Всі платежі за грошовими зобов`язаннями за цим Договором здійснюються окремими банківськими операціями відповідно до цільового призначення грошей (виду): аліменти, додаткові витрати на Дитину, пеня за прострочення оплати аліментів, відшкодування боргу по аліментах та ін. Всі платежі повинні містити чітке цільове призначення: вид платежу та період часу, за який він сплачується.

В разі відсутності цільового призначення платежу зараховані гроші вважаються додатковими витратами на Дитину.

5.3. Датою та сумою виконання грошового зобов`язання є дата і сума зарахування грошових коштів на картковий рахунок Матері. Батько бере на себе обов`язок зі сплати комісії банку за всі банківські операції для виконання ним грошових зобов`язань в рамках цього Договору.

За домовленістю між Батьками або в разі неможливості виконання грошового зобов`язання в установленому порядку через банківські установи всі види платежів за цим Договором можливо здійснити шляхом передачі вказаних грошей готівкою із письмовим підтвердженням Батьком цільового призначення переданих сум, яке залишається у матері , та розпискою про отримання, яка залишається у батька.» Подала уточнення позовних вимог 18.06.2018р. та просила Внести зміни до Договору про участь у вихованні Дитини, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 16.11.2010 р., а саме доповнити пунктами наступного змісту.

"5.3. Сума додаткових витрат на Дитину формується Матір`ю помісячно і повідомляється Батьку до 10-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Додаткові витрати відшкодовуються до 20-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Сума додаткових витрат на Дитину може бути більшою за бажанням Батька.

5.4. Всі платежі за грошовими зобов`язаннями за цим Договором здійснюються окремими банківськими операціями відповідно до цільового призначення грошей [виду]: аліменти, додаткові витрати на Дитину, пеня за прострочення оплати аліментів, відшкодування боргу по аліментах та ін. Всі платежі повинні містити чітке цільове призначення: вид платежу та період часу, за який він сплачується.

В разі відсутності цільового призначення платежу зараховані гроші вважаються додатковими витратами на Дитину.

5.5. Датою та сумою виконання грошового зобов`язання є дата і сума зарахування грошових коштів на картковий рахунок Матері. Батько бере на себе обов`язок зі сплати комісії банку за всі банківські операції для виконання ним грошових зобов`язань в рамках цього Договору.

За домовленістю між Батьками або в разі неможливості виконання грошового зобов`язання в установленому порядку через банківські установи всі види платежів за цим Договором можливо здіснити шляхом передачі вказаних грошей готівкою із письмовим підтвердженням Батьком цільового призначення переданих сум, яке залишається у Матері, та розпискою про отримання, яка залишається у Батька."

Інші пункти позовних вимог залишити без змін. 6.08.2018р. подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 46 000 дол.США , визнати недійсним п.5.1 встановлений Договором про внесення змін № 1 до Договору про участь у вихованні Дитини від 19.06.2015р. наступного змісту :»У разі виникнення спору щодо реалізації батьком своїх батьківських прав, батько має право на час спору здійснювати оплату аліментів на окремий банківський рахунок, відкритий на ім`я Дитини. Гроші з цього рахунку будуть доступні для розпорядження Дитиною після досягнення нею повноліття.» 2.11.2018р. подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути 47 000 дол.США заборгованості по аліментам. Одночасно зі зміною суми аліментів позивач просить суд стягнути заборгованість по аліментам.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підставі, заявлених в позові.

Представник позивача ОСОБА_5. також підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити, вказавши про наявність на те підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказав, що позивачем незаконно визначено розмір аліментів в іноземній валюті. Разом з цим, наголосив на тому, що заборгованість по аліментам відсутня.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 8.07.2019р. прийнято позовну заяву до провадження та призначено до розгляду в порядку загального.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи на встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 907.

У шлюбі народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 881.

16.11.2010 року між батьками ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) укладено договір про участь у вихованні дитини, за умовами якого визначений розмір аліментів.

Відповідно до п. 5 договору батько (відповідач) зобов`язаний надавати матері (позивачу) на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, еквівалентній (не меншій від) 500 дол. США на дату передачі суми щомісяця до 10-го числа.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п.10 Договору у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я будь-якого з батьків, якщо сторони погодились до Договору вносяться зміни шляхом укладання додаткового нотаріально посвідченого Договору.

Пунктом 11 Договору передбачено , що при відсутності домовленості між Батьками питання зміни чи розірвання йього Договору вирішується в судовому порядку. Неврегульовані цим Договором питання можуть бути врегульовані усними домовленостями між Батьками або письмово викладеними у вигляді доповнень до цього Договору, що підписані Батьком та матір`ю. В разі розбіжностей між усними домовленостями та письмово викладеними доповненнями, приіорітет у вирішенні питань мають письмово викладені доповнення.

Відповідно до статті 651 ЦК України 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 652 ЦК України 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до статті 654 ЦК України 1. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом також встановлено , що 19.06.2015р. між сторонами було укладено Договір про внесення змін №1 До Договору , згідно якого п.3 Договору викладено у новій редакції та доповнено п.5.1 та 5.2 .

Позивачка посилається на те що 11.04.2018р.звернулась до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору доповнити пунктами наступного змісту.

"5.1. Сума додаткових витрат на Дитину формується Матір`ю помісячно і повідомляється Батьку до 10-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Додаткові витрати відшкодовуються до 20-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому такі додаткові витрати мали місце. Сума додаткових витрат на Дитину може бути більшою за бажанням Батька.

5.2. Всі платежі за грошовими зобов`язаннями за цим Договором здійснюються окремими банківськими операціями відповідно до цільового призначення грошей (виду): аліменти, додаткові витрати на Дитину, пеня за прострочення оплати аліментів, відшкодування боргу по аліментах та ін. Всі платежі повинні містити чітке цільове призначення: вид платежу та період часу, за який він сплачується.

В разі відсутності цільового призначення платежу зараховані гроші вважаються додатковими витратами на Дитину.

5.3. Датою та сумою виконання грошового зобов`язання є дата і сума зарахування грошових коштів на картковий рахунок Матері. Батько бере на себе обов`язок зі сплати комісії банку за всі банківські операції для виконання ним грошових зобов`язань в рамках цього Договору.

За домовленістю між Батьками або в разі неможливості виконання грошового зобов`язання в установленому порядку через банківські установи всі види платежів за цим Договором можливо здійснити шляхом передачі вказаних грошей готівкою із письмовим підтвердженням Батьком цільового призначення переданих сум, яке залишається у матері , та розпискою про отримання, яка залишається у батька.» , яка отримана відповідачем 12.04.2018р. (а.с. 46-49) З даним позовом позивачка звернулась до суду 18.04.2018р., не отримавши відповіді відповідача.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів та судом не встановлено підстав для зміни договору , які передбачені ч.2 ст.651ЦК України.

Також позивача просить визнати недійсним п.5.1 встановлений Договором про внесення змін № 1 до Договору про участь у вихованні Дитини від 19.06.2015р. наступного змісту :»У разі виникнення спору щодо реалізації батьком своїх батьківських прав, батько має право на час спору здійснювати оплату аліментів на окремий банківський рахунок, відкритий на ім`я Дитини. Гроші з цього рахунку будуть доступні для розпорядження Дитиною після досягнення нею повноліття.»

Ч. 1 ст.215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п`ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 ЦК України.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання недійсним пункту не підлягають задоволенню, оскільки не встановлено порушень прав дитини та звужує існуючі майнові права.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам, судом встановлено.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 30.03.2018р. відмовлено в позові про стягнення заборгованості по аліментам , оскільки позивачкою не надано доказів.

Даний позов заявлений про стягнення заборгованості по аліментам за період з 16.11.2010р. по 10.10.2018р. в розмірі 47 000 дол.США.

В судовому засіданні встановлено , що позивачкою отримувались кошти згідно Договору в розмірі 500 дол.США (в гривневому еквіваленті) . підставою для стягнення заборгованості є те що у цільовому призначенні цих коштів не вказано , що це аліменти.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості по аліментам позивачем не доведено факту протиправної поведінки відповідача, та отримані нею кошти без цільового призначення не повертались , що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України.

Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-78 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог щодо наявності заборгованості по аліментам, у зв`язку з чим вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги безпідставні ,не знайшли підтвердження в судовому засіданні , не встановлено порушень прав позивача, які б підлягали захисту, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.203,215, 651-654 ЦК України ,ст..ст. 12,13,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про внесення змін до договору про участь у вихованні дитини, стягнення заборгованості по аліментам.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Дата складання повного тексту рішення 12.08.2020р.

Суддя Остапчук Т.В.