Справа № 569/5530/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретарі судового засідання Прокопчук Л.М., Дащук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6 600 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року з відповідача на її користь на утримання дитини були стягнуті аліменти в розмірі 1 100 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 08 травня 2019 року до повноліття дитини. Вказує, що у сина розвинулись здібності до вивчення інформаційних (ком`ютерних) технологій і він навчається на комп`ютерних курсах у ФОП ОСОБА_5 . Вказані курси проводяться на платній основі, розмір плати за кожен місяць становить 550 грн., тривалість навчання 24 місяці. За весь курс навчання до оплати підлягає 13 200 грн. Нею здійснено оплату за навчання сина в розмірі 3 300 грн. Відповідач ухиляється добровільно приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини, а тому з огляду на рівність прав і обов`язків батьків щодо дитини, відповідач повинен покрити половину понесених витрат на навчання в розмірі 1650 грн. та профінансувати наперед половину необхідних додаткових витрат в розмірі 4950, що разом становить 6 600 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити з підстав у ньому наведених. Окрім того, представник позивача вказав, що син позивача навчається успішно на курсах, вивчає програмування та специфічні предмети, які не є доступні всім користувачам мережі інтернет. У зв`язку з особливими здібностями дитини до інформаційних технологій, позивачем було придбано в кредит відповідну техніку.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що діти мають необмежений доступ до комп`ютерних технологій та можливість самовдосконалюватись. Він не вважає, що платні комп`ютерні курси є обов`язкові, і необхідності витрачати додаткові кошти при доступі до безкоштовних курсів немає.

Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено в судовому засіданні малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2019 року в справі №569/8781/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 08 травня 2019 року до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 03 жовтня 2019 року.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

З довідки, виданої підприємцем ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_4 , починаючи з жовтня 2019 року навчається на комп`ютерних курсах. Навчальна програма складає 24 навчальні місяці. Щомісячна оплата становить 550 грн. платником за навчання є ОСОБА_1 . Таким чином, повна вартість навчання становить 13 200 грн.

З досліджених в судовому засіданні дублікатів чеків судом встановлено, що 18 листопада 2019 року, 18 жовтня 2019 року, 11 грудня 2019 року,14 січня 2020 року, 28 лютого 2020 року, 06 березня 2020 року позивачем понесені додаткові витрати на оплату курсів підприємцю ОСОБА_5 в розмірі 3 300 грн. Отже, позивачу необхідно ще оплатити 9 900 грн. за навчання на вказаних курсах.

Окрім того, з довідки, виданої підприємцем ОСОБА_5 , вбачається, що навчальна програма не буде скорочуватись у зв`язку з карантинними обмеженнями в Україні, а термін навчання буде пролонговано. Навчальна програма розрахована на 24 навчальні місяці буде викладена в повному обсязі. Також, за час навчання на комп`ютерних курсах ОСОБА_4 проявив себе як здібний учень. Швидко засвоює новий матеріал та має хорошу пам`ять. Має відмінну дисципліну, до навчання ставиться відповідально.

Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на оплату курсів в розмірі 3300 грн. та витрати на оплату курсів наперед в розмірі 9900 грн. є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, оскільки ОСОБА_4 має здібності до інформаційних (комп`ютерних) технологій та у зв`язку з цим, потребує їх додаткового розвитку.

Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області20 жовтня 2016 року, відповідач ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_6 .

Від даного шлюбу має сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження cерії НОМЕР_2 виданого повторно, 24 березня 2017 року.

З 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року ОСОБА_3 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується копіями наказів № 7 від 17 березня 2020 року, № 8 від 02 квітня 2020 року, № 11 від 24 квітня 2020 року.

Довідкою про доходи від 28 травня 2020 року виданої ФОП ОСОБА_8 , підтверджується, що загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року становить 21 125 грн. 53 коп.

Відповідно до листка непрацездатності серії АДЧ № 519937, дружина відповідача ОСОБА_6 з 12 березня 2020 року по 19 березня 2020 року перебувала на лікарняному.

З 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року ОСОБА_6 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується копіями наказів № 5 від 17 березня 2020 року, № 6 від 02 квітня 2020 року, № 11 від 24 квітня 2020 року.

Суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відповідач ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_10 з 18 березня 2020 року по 17 травня 2020 року перебували у відпустці без збереження заробітної плати, при цьому також враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на оплату курсів в розмірі 1650 грн. та витрати на оплату курсів наперед в розмірі 4 950 грн., а всього 6 600 грн. Окрім того, виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Таким чином, встановивши наявність у позивача, з якою проживає малолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених навчанням сина на курсах, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення (здібності сина до інформаційних технологій, які потребують додаткового розвитку; матеріального стану позивача та відповідача (який є працездатним, має задовільний стан здоров`я) дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат в розмірі 1 650 грн. та витрати на оплату курсів наперед розмірі 4 950 грн., а всього 6 600 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про оплату додаткових витрат на дитину, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтею 185 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 600 (шість тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Суддя О.О. Першко