Єдиний унікальний номер: 223/1206/19
Провадження номер: 2/223/95/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на дитину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 10 березня 2006 року по 30 листопада 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, а 11 березня 2014 року між останніми було повторно зареєстровано шлюб. Однак, подружнє життя сторін не склалося і у червні 2014 року вони фактично перестали підтримувати подружні стосунки та мешкали за різними адресами. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 17 липня 2019 року і до повноліття дитини. ОСОБА_3 з вересня 2014 року і до теперішнього часу мешкає разом з позивачем, який виховує сина самостійно, створює для нього всі належні умови для виховання та утримання, а відповідачка в свою чергу отримуючи аліменти на дитину не надає синові жодної матеріальної допомоги, витрачаючи всі кошти на свої власні потреби. Рішенням Вугледарського міського суду ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 . З огляду на викладене, позивач просить суд звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19 листопада 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 червня 2014 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 45). На адресу суду від позивача надійшло письмове клопотання, яким останній уточнив вимоги позову та просив суд звільнити його від сплати аліментів з 08 серпня 2019 року, тобто з часу набрання законної сили рішенням Вугледарського міського суду від 08 липня 2019 року по справі №223/967/18. Окрім того, позивач просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с. 51).

Згідно доповідних кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 27 лютого 2020 року, від 29 квітня 2020 року, від 21 липня 2020 року та довідок оператора поштового зв`язку про причини не повернення поштових відправлень за адресою проживання відповідачки, зазначеною в позові та підтвердженою листом-відповіддю відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради №07-18/1101 від 27.11.2019 року, вручити судові повістки останній про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично ОСОБА_2 за даною адресою відсутня (а.с. 21, 25, 29, 32-33, 38, 41, 46, 50).

У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику та повідомлення відповідачці про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 03 січня 2020 року, від 25 лютого 2020 року, від 13 квітня 2020 року та від 15 липня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 26, 34, 42, 49).

Відповідачка про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, однак в судове засідання з розгляду даної цивільної справи повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзив на позов не подала.

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та документів, дослідивши які вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 березня 2006 року зареєстрували шлюб. Рішенням Вугледарськог міського суду Донецької області про розірвання шлюбу №2-1839/2007 від 30 листопада 2007 року зазначений шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 липня 2016 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько - ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 09 листопада 2018 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 травня 2009 року було розірвано (а.с. 15).

Згідно повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21 березня 2018 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 березня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 10).

Відповідно до довідки №54 від 22 жовтня 2018 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Шахтарська 38», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно акту про фактичне проживання №38 від 18 вересня 2019 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Шахтарська 38», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17 жовтня 2018 року, здійсненого за адресою: АДРЕСА_1 , у зазначеній квартирі дитина ОСОБА_3 має окрему кімнату, де є ліжко, письмовий стіл, шафа, дитина має все необхідне. У квартирі підключено водо-, газо-, тепло-, енергопостачання, є різні меблі та побутова техніка (а.с. 7).

Відповідно до довідки №2432, виданої Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая», відповідач працює на зазначеному підприємстві на посаді машиніста електровоза та у період з листопада 2018 року до жовтня 2019 року отримав дохід загальною сумою 89449,02 гривень, з яких 28802,58 гривень становили сплачені останнім аліменти (а.с. 6).

Згідно виробничої характеристики, виданої Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая», ОСОБА_1 за час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, як відповідальний, сумлінний працівник, користується повагою колег (а.с. 11).

Як вбачається з довідки №429 від 12 листопада 2019 року, виданої Вугледарською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2, ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі у 7-В класі (а.с. 13).

Відповідно до психологічної характеристики від 24 жовтня 2018 року, виданої Вугледарською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2, ОСОБА_3 комунікабельний, легко вступає в контакт, адекватно сприймає ситуації, доброзичливий, товариський. Батько та бабуся є авторитетом і найближчими людьми для дитини. ОСОБА_3 не вважає свою матір членом родини, зі слів останнього він не має бажання спілкуватися з матір`ю. Батько та бабуся хлопчика приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини, психологічний стан у родині задовільний (а.с. 7).

Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 грудня 2013 року, відкрито провадження з виконання виконавчого листа №2-724/2010, виданого 19 листопада 2010 року Вугледарським міським судом Донецької області, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з дня подачі позову 17.07.2009 року і до повноліття дитини (а.с. 12).

Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01 листопада 2018 року при виконанні виконавчого листа №2-724/2010 від 19 листопада 2010 року щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , які останній отримує у ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» (а.с. 14).

Заочним рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 08 липня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набрало законної сили 16 серпня 2019 року (а.с. 16-18).

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, зокрема, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, перестає бути законним представником дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року частинами сьомою, восьмою статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER ОСОБА_6 .V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17.

В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачкою, ні в установлені судом строки, ні під час підготовчого судового засідання не надано відзив на позов або зустрічний позов, або будь-яких доказів на спростування обґрунтувань та вимог даного позову.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 рішенням Вугледарського міського суду Донецької області у 2010 році стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а рішенням суду від 08 липня 2019 року відповідачкубуло позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , а тому з часу набрання даним рішенням законної сили, тобто з 16 серпня 2019 року, остання перестала бути законним представником дитини, але не звільнена від обов`язку щодо утримання сина.

Так, приймаючи до уваги, що неповнолітній ОСОБА_3 фактично проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його повному утриманні, зважаючи, що відповідачка позбавлена батьківських прав відносно сина та не є його законним представником, не займається його утриманням, тому суд, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, з метою забезпечення прав дитини та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вважає необхідним звільнити позивача від обов`язку сплачувати аліменти за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 19 листопада 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16 серпня 2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 166, 180, 181, 192, 273СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на дитину, задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Донецька Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Донецька Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16 серпня 2019 року.

Виконавчий лист виданий 19 листопада 2010 року Вугледарським міським судом Донецької області на виконання рішення Вугледарського міського суду Донецької області про стягнення аліментів по справі №2-724/2010, відкликати.

В задоволенні іншої частини вимог позовної заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.