КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №759/20961/19

12 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Коваль О.А., про відмову у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

11 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов обґрунтований тим, що 01.02.2015 року між ним та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Під час дії вказаного договору оренди, 02.11.2015 року, працівниками ПАТ «Київенерго» виявлено порушення Правил користування електричною енергією та за розрахунком не облікованої електроенергії її вартість складає 297187,61 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 грудня 2018 року стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» на користь ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» 297187,61 грн. вартості не облікованої електроенергії та 4457,83 грн. судового збору.

В подальшому, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича із заявою про примусове виконання виконавчого документу. У зв`язку з відкриттям виконавчого провадження та вчиненням виконавчих дій, товариством було сплачено 30164,54 грн. виконавчого збору/основної винагороди виконавця.

Таким чином, під час дії договору оренди відповідачкою порушено вимоги ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п.3.34,6.40,10.2 ПКЕЕ, а саме: вона незаконно втрутилася в засоби передавання та фіксування електроенергії, внаслідок чого порушила умови договору оренди та нанесла матеріальні збитки товариству на загальну суму 331809,97 грн.

Відповідачці було надіслано претензію про відшкодування завданих збитків вих.№97/19 від 28.05.2019 року, проте вказана претензія залишена без реагування, збитки в добровільному порядку не відшкодовані.

Враховуючи викладене просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальні збитки на загальну суму 331809,97 грн., з яких: кошти за самовільно спожиту електроенергію - 297 187,61 грн.; судовий збір, сплачений по справі №910/14323/18 - 4457,82 грн.; виконавчий збір - 30164,54 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

12 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано до Святошинського районного суду міста Києва зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовувала тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» безпідставно посилається в своєму позові на недотримання нею Правил користування електроенергією, що завдало товариству майнові збитки, так як нею за видатковими касовими ордерами від 04.03.2015 року, 31.03.2015 року, 06.04.2015 року, 07.05.2015 року, 05.06.2015 року, 22.06.2015 року, 07.07.2015 року, 06.08.2015 року, 11.09.2015 року готівкою співвласникам та генеральним директорам ТОВ «Променергетик-К» ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було додатково сплачено вартість оренди на загальну суму 650000,00 грн. Вказаних коштів вдвічі більше, ніж вимагає стягнути з неї товариство за основним позовом.

Вказала, що в неї є припущення, що одержані керівниками ТОВ «Променергетик-К» грошові кошти на загальну суму 650000,00 грн. не були офіційно оприбутковані як орендна плата. В разі якщо готівкові кошти не були зараховані на розрахунковий рахунок товариства і з них не були сплачені податки до бюджету, то ці кошти сплачені безпідставно.

З огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» є недобросовісним набувачем грошових коштів, просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті кошти в сумі 650000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року відмовлено у прийняті до спільного розгляду з даним позовом - зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 20 березня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки, відмовляючи прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції посилався на ст.ст.12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України, які не мають відношення до вирішення питання про прийняття зустрічного позову.

Крім того, суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову, тоді як, відповідно до вимог ст.194 ЦПК України, мав постановити ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви.

Також звертає увагу на те, що первісний та зустрічний позов є взаємопов`язаними, оскільки позовні вимоги виникають з одних правовідносин, які стосуються виконання сторонами положень договору оренди нежитлового приміщення від 01 лютого 2015 року. Судом першої інстанції не враховано, що задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, оскільки ціна первісного позову становить 331809,97 грн., а зустрічного позову - 650000,00 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 01.02.2015 року між товариством та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час дії договору оренди відповідачкою, в порушенні вимог статті 26 Закону України «Про електроенергетику», п.3.34,6.40,10.2 ПКЕЕ, було здійснено незаконне втручання в засоби передавання та фіксування електроенергії, що призвело до порушення умов договору оренди та завдання товариству матеріальних збитків на загальну суму 331809,97 грн., з яких: кошти за самовільно спожиту електроенергію - 297 187,61 грн.; судовий збір, сплачений по справі №910/14323/18 - 4457,82 грн.; виконавчий збір - 30164,54 грн.

12 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано до суд зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Зустрічні позовні вимоги мотивувала тим, що нею за видатковими касовими ордерами від 04.03.2015 року, 31.03.2015 року, 06.04.2015 року, 07.05.2015 року, 05.06.2015 року, 22.06.2015 року, 07.07.2015 року, 06.08.2015 року, 11.09.2015 року готівкою було додатково сплачено співвласникам та генеральним директорам ТОВ «Променергетик-К» ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вартість оренди на загальну суму 650000,00 грн. Вказаних коштів вдвічі більше, ніж вимагає стягнути з неї товариство за основним позовом.

Вказувала, що в неї є припущення, що одержані керівниками ТОВ «Променергетик-К» грошові кошти на загальну суму 650000,00 грн. не були офіційно оприбутковані як орендна плата. В разі якщо готівкові кошти не були зараховані на розрахунковий рахунок товариства і з них не були сплачені податки до бюджету, то ці кошти сплачені безпідставно, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» є недобросовісним набувачем грошових коштів, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті кошти в сумі 650000,00 грн.

Не вбачаючи підстав для спільного розгляду з позовом ТОВ «Променергетик-К» зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що ці позови не взаємопов`язані і їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки вони мають різний предмет спору, зокрема, основний позовТОВ «Променергетик-К», який перебуває в провадженні суду, стосується стягнення з ОСОБА_1 ( орендаря) на користь ТОВ «Променергетик-К» ( орендодавця та власника) завданих збитків внаслідок її втручання в засоби передавання та фіксування електроенергії , що було зафіксовано постачальником електроенергії та призвело до стягнення із товариства штрафних санкцій, а заявлений зустрічний позов стосується стягнення з товариства на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених нею за оренду нежитлового приміщення. Представник ТОВ «Променергетик-К» при цьому посилався , що у них немає жодних претензій до ОСОБА_1 саме по орендній платі. Крім того, вирішення одного позову не впливає на вирішення іншого, а прийняття такого зустрічного позову навпаки ускладнить вирішення даного позову, який перебуває на розгляді суду з листопада 2019 року.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права з наступних підстав.

За правилами ч.ч.1,2 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, виходячи з принципів рівноправності, диспозитивності та змагальності сторін, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Разом з тим, суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним. Взаємний зв`язок, як умова для прийняття зустрічного позову, має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» до ОСОБА_1 є стягнення коштів в сумі 331809,97 грн. Підставою вказаного позову є те, що під час дії договору оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 01.02.2015 року, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» та ФОП ОСОБА_1 , відповідачкою, в порушенні вимог статті 26 Закону України «Про електроенергетику», п.3.34,6.40,10.2 ПКЕЕ, було здійснено незаконне втручання в засоби передавання та фіксування електроенергії, рішенням Господарського суду міста Києва від 28 грудня 2018 року стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» на користь ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» 297187,61 грн. вартості не облікованої електроенергії та 4457,83 грн. судового збору, а в подальшому, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження та вчиненням виконавчих дій, товариством було сплачено 30164,54 грн. виконавчого збору/основної винагороди виконавця. Внаслідок вчинення відповідачкою незаконних дій товариству було завдано матеріальну шкоду в сумі 331809,97 грн.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 є стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 650000,00 грн. Підставою зустрічного позову є те, що ОСОБА_1 було сплачено вартість оренди на загальну суму 650000,00 грн. й вказаних коштів вдвічі більше, ніж вимагає стягнути з неї товариство за основним позовом, з огляду на те, що керівництвом ТОВ «Променергетик-К» сплачені нею грошові кошти на загальну суму 650000,00 грн. не були офіційно оприбутковані, як орендна плата, тому ці кошти сплачені нею безпідставно, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К» є недобросовісним набувачем грошових коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані позови не можна вважати взаємопов`язаними в розумінні положень ст. 193 ЦПК України, оскільки мають різний предмет позову, різні підстави виникнення правовідносин та різний склад учасників, а тому спільний їх розгляд є не доцільний та призведе до збільшення обсягу доказування, через що очевидно ускладнить розгляд справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що основний та зустрічний позови є взаємопов`язаними, виникли з одних правовідносин - з положень договору оренди нежитлового приміщення від 01 лютого 2015 року, та вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що первісний та зустрічний позови не взаємоповязані, виникли з різних правовідносин, а тому їх спільний розгляд є недоцільним та не сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства.

При цьому, повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_1 права подати цей позов в загальному порядку.

У свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.194 ЦПК України, мав постановити у даній справі ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, а не про відмову у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову, з огляду на таке.

Частиною 3 ст.194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини 2 статті 193 цього Кодексу, оскільки позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд є недоцільним, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, як передбачено ч.3 ст.194 ЦПК України.

Разом з тим, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва було відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 , тобто, судом вчинено не передбачену процесуальним законодавством процесуальну дію, а тому оскаржувану ухвалу суду необхідно змінити та повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Також обгрунтованими є доводи апеляційної скарги про помилкове посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на норми процесуального права, які не регулюють вирішення питання про прийняття зустрічного позову, а саме: на ст.12 ЦПК України (змагальність сторін), ст.49 ЦПК України (процесуальні права та обов`язки сторін), ст. 76 ЦПК України (докази), ст. 81 ЦПК України (обов`язок доказування і подання доказів), ст. 90ЦПК України (показання свідків), ст. 91 ЦПК України (виклик свідка),ст. 191 ЦПК України (подання відзиву), а тому оскаржувана ухвала підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали посилань суду першої інстанції на ст.ст.12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року підлягає зміні в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з даним позовом - зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, зазначивши про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Також оскаржувану ухвалу суду необхідно змінити в частині посилання суду першої інстанції на статті 12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали посилань суду першої інстанції на статті 12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України .

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року змінити в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з даним позовом - зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та в частині посилання суду першої інстанції на статті 12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергетик-К», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Податкова інспекція Печерського району м. Києва, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, повернути заявниці.

Виключити з мотивувальної частини ухвали суду посилання суду першої інстанції на статті 12,49,76,81,90,91,191 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: