Cправа № 127/9748/20
Провадження № 2/127/1533/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці вартості боргу в еквіваленті на національну валюту за прострочений період,

вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості боргу в еквіваленті на національну валюту за прострочений період (з 2012 року - по 2019 рік) у розмірі 332 500 грн.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення різниці вартості боргу в еквіваленті на національну валюту.

Вимоги позову мотивовано тим, що 07 липня 2007 року відповідач позичив у позивача 2 000 дол. США, 05 жовтня 2007 року - 14 000 дол. США, 14 листопада 2007 року - 2 000 євро, про що написав відповідні розписки.

У зв`язку із тим, що відповідач в зазначений термін борг не повернув, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договорами позики.

Апеляційний суд Вінницької області рішенням від 24 жовтня 2012 року, скасовуючи рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 листопада 2011 року у справі № 2-3464/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовільнив позов частково та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 762 грн. 15 коп. борг за договорами позики, з яких:

-158 340 грн. - заборгованість за договорами в перерахунку на національну валюту України;

- 3 421 грн. 65 коп. - інфляційні втрати;

-19 000 грн. 80 коп. - 3% річних за час прострочення розрахунку;

Як зазначає позивач, що в грошових зобов`язаннях визначена заборгованість в іноземній валюті (дол. США і євро), у зв`язку із чим до цих правовідносин підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 533 ЦК України. На цій підставі боржник, який прострочив виконання боргових зобов`язань, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням еквівалента на національну валюту за весь прострочений період.

З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 15 травня 2020 року даний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 05 червня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 липня 2007 року відповідач позичив у позивача 2 000 дол. США, 05 жовтня 2007 року - 14 000 дол. США, 14 листопада 2007 року - 2 000 євро, про що написав відповідні розписки.

У зв`язку із тим, що відповідач в зазначений термін борг не повернув, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договорами позики.

Апеляційний суд Вінницької області рішенням від 24 жовтня 2012 року (а.с. 11-13), скасовуючи рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 листопада 2011 року (а.с. 5-7) у справі № 2-3464/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовільнив позов частково та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 762 грн. 15 коп. борг за договорами позики, з яких:

-158 340 грн. - заборгованість за договорами в перерахунку на національну валюту України;

- 3 421 грн. 65 коп. - інфляційні втрати;

-19 000 грн. 80 коп. - 3% річних за час прострочення розрахунку;

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_2 різницю вартості боргу в еквіваленті на національну валюту за прострочений період (з 2012 року - по 2019 рік) у розмірі 332 500 грн.

Звертаючись у 2011 році до суду з позовом, позивач самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права та просив суд стягнути саме у гривні заборгованість за договорами позики. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 762 грн. 15 коп. борг за договорами позики.

Таким чином, спір між сторонами щодо стягнення заборгованості за договорами позики був вирішений судом, рішення суду набрало законної сили. Відтак, зобов`язання за цим рішенням повинно бути виконано саме у національній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до приписів ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відтак, до грошового зобов`язання, у якому визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, застосовують курс цієї одиниці по відношенню до гривні на день ухвалення судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Оскільки нормами ЦК України не передбачено стягнення збитків у зв`язку зі зростанням курсу долара США до гривні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Вказане вище узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, зроблених у Постанові від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц, згідно з якими кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці вартості боргу в еквіваленті на національну валюту за прострочений період, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 серпня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк