Справа № 219/118/20
Провадження № 2/219/1212/2020
У Х В А Л А
Іменем України

11 серпня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю: секретаря судового засідання Наумової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

установив:

16 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до якої просить: стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , понесені ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7491,48 грн. пов`язані з переїздом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 з м. Київ до м. Бахмут Донецької області та з м. Бахмут Донецької області до м. Київ для участі у справі № 2/219/1212/2020, а також витрати в сумі 9600,00 грн., пов`язані з наданням правничої допомоги.
У судове засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд заяви без участі ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , вимоги зазначені в заяві підтримали у повному обсязі.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення на заяву, в якій просив відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на професійну допомого, оскільки вважає, що ОСОБА_1 не доведено документально, понесені ним витрати на правову допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення стягнення таких витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.
Установлено, що 10 лютого 2020 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області відкрито провадження у справі за № 2/219/1212/2020 за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої державі в особі військової частини НОМЕР_1 . Із вказаним позовом позивач звернувся до суду 08 січня 2020 року.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2020 року провадження у даній справі було закрито, оскільки позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи - військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби, спір з приводу відшкодування збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічноправовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Таких висновків суд дійшов з урахуванням правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у постанові від 22 січня 2020 року у справі №813/1045/18.
Частиною 5 ст. 142 ЦПК передбачено, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК.
Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, необхідною умовою для застосування частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо. При цьому відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.
Саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, так само матеріалами справи не підтверджується і зловживання позивачем своїми процесуальними правами.
Отже, суд дійшов висновку про те, що закриття провадження у даній справі у зв`язку зі з`ясуванням дійсної підвідомчості даної категорії справ з огляду на сформовану позицію Верховного Суду після звернення позивача з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача та не дає підстав для стягнення з останнього витрат пов`язаних з розглядом справи на користь відповідача.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 270 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з ухвалою суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Т.В. Давидовська