Справа № 301/1574/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Бобіта Г.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ільницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Ільницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача - ОСОБА_2 , який заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 були б його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , але вони померли раніше, відповідно 21.07.1993 року та 02.09.1992 року. Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за правом представлення після свого батька - ОСОБА_4 . Інших спадкоємців за ОСОБА_2 не має. Позивач спадщину прийняв, однак, не може оформили свідоцтво про право на спадщину, оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю ОСОБА_2 та входить до складу спадщини, у встановленому законом порядку не зареєстрований. Вказаний будиинок побудований дідом позивача ОСОБА_2 у 1964 році на земельній ділянці, відведеній для забудови. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.48).

Відповідач - представник Ільницької сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов визнав і просив розглянути справу по суті в його відсутності (а.с.49).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.50-51). Такий був збудований дідом позивача ОСОБА_2 у 1964 році на земельній ділянці, відведеній для забудови. Саме ОСОБА_2 вважався власником будинку. Дана обставина підтверджується як Інвентаризаційною справою №922 на житловий будинок АДРЕСА_1 , так і довідкою з погосподарської книги Ільницької сільради ( а.с. 18-22,16). Відповідно до довідки Ільницької сільради №2117 від 03.09.2020 року, відбулася зміна адреси: адресу житлового будинку АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1 (а.с.53).

Згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 03.08.2020 року, вартість будинку становить 64024 грн. (а.с.37).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.07.1992 року (а.с.12). Заповіту ОСОБА_2 не залишив ( а.с.17).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9), а син спадкодавця ОСОБА_4 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Спадкоємців першої черги, які пережили спадкодавця ОСОБА_2 , не має.

Відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом замість свого батька ОСОБА_4 - сина спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.11,12).

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з ним в одному будинку в АДРЕСА_1 , тобто вступив в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину (а.с. 17).

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлим ОСОБА_2 не оформляв та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок уАДРЕСА_1 , оскільки будинок не зареєстрований. Даний житловий будинок побудований у 1964 році та не зареєстрований в державному реєстрі речових прав, оскільки на той час набуття права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Відповідач - Ільницька сільська рада, на території якої розташоване не зареєстроване нерухоме майно, подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Оскільки згідно записів у погосподарській книзі с. Ільниця власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 89, 200 ч.3, 263, 264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2020 року.

Головуюча : М. О. Пітерських