Першотравневий районний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Цукановій Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після народження сина позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Самостійно утримувати дитину вона не в змозі. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.
Позивачу відомо, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у розмірі 8000 гривень. Крім того він зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Позивач вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на дитину та 1500 грн. на дружину не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача та дитини. Це виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не страждає на хронічні захворювання, стягнень за виконавчими документами не проводиться, інших дітей у відповідача не має, на утриманні у нього ніхто не знаходиться.
У зв`язку із зазначеним, позивач у своїх позовних вимогах просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьох річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином замовною кореспонденцією та за телефоном, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, згідно наступних підстав.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 28.10.2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 28.10.2016 року, про що в цей же день було складено відповідний актовий запис №65 (а.с. 5).
Сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 04.10.2017 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Виходячи з положень ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).
Таким чином, враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.
При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст.180СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Таким чином враховуючи, що відповідач отримує дохід не менш ніж 8000 на місяць, і зі сторони відповідача не надано жодних доказів щодо його неспроможності виплачувати суму аліментів, яка заявлена позивачем, що дає суду підстави вважати, що відповідач в змозі платити аліменти у в розмірі 2500 грн.
Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Тому, враховуючи те, що відповідач є здоровим, не має жодних утриманців та має забезпечити дитині мінімальний рівень життя, з урахуванням потреб дружини, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та дружину, є законними обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 141, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП/серія та номер паспорту суду не надані) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина- задовольнити у повному обсязі.
Стягнути зі ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно починаючи стягнення з 14 травня 2020 року і до досягнення ОСОБА_3 трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Демочко