У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про забезпечення позову/

11 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді - Жовноватюк В.С.

за участю секретаря - Дерев`янко К.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсного правочину, третя особа : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Футуйма Вікторія Богданівна ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою.

Одночасно з поданням позовної заяви, ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на земельну ділянку в порядку забезпечення позову, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки недійсним.

Заявник зазначає, що нею здійснюються заходи для відновлення її порушеного права власності на земельну ділянку, відтак , за переконанням заявника, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену земельну ділянку, у випадку задоволення судом позовних вимог, майно відповідача може бути відчужене, а реальне виконання судового рішення може бути істотно утрудненим.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд про задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами виник спір щодо права власності на земельну ділянку кадастровий номер : :72:531:0117, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.07.2020 вищевказана земельна ділянка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 з 31.08.2016.

Водночас, позивачем долучений до матеріалів заяви договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, відповідно до якого позивач 06.02.2016 придбав земельну ділянку кадастровий номер : :72:531:0117, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 у власність .

Суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, а саме арешт вищезазначеної земельної ділянки, яка на праві власності належить відповідачу, є на даному етапі обґрунтованим, співмірним із заявленими позивачем вимогами та узгоджується з предметом позову, та не призведе до порушення прав відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та уникнення труднощів під час виконання судового рішення в разі задоволення вимог позивача, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити .

Накласти арешт на земельну ділянку яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер : :72:531:0117, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Для виконання ухвали надати її копію позивачу.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_3 .

Суддя В.С. Жовноватюк