Справа № 1323/5992/2012 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/4096/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - Тістика Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо оцінки майна,-

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою на дії держаного виконавця щодо оцінки майна.

Скарга мотивована тим, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження №43877342 при примусовому виконанні виконавчого листа №1323/5992/2012 виданого 05 червня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з неї на користь ПАТ «РайффайзенБанкАваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Форінт», заборгованості за кредитним договором.

Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. від 19 лютого 2019 року до виконавчого провадження залучено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2

09 березня 2019 року нею отримано висновок ФОП ОСОБА_2 від 25 лютого 2019 року про вартість належного її майна, описаного у ході виконавчого провадження №43877342, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із звітом про оцінку, вартість описаного та арештованого майна:

прохідна (літ.Б-1), загальна площа 14,4 кв.м., склад (літ.Д-2), загальна площа 1002,3 кв.м., вбиральня (літ.Є), ворота (31), огорожа (2), замощення (1), розташовані на земельній ділянці пл.1,1060 га;

будівлі та споруди, а саме: гараж (літ.Г-1) загальна площа 371,7 кв.м. розташовані на земельній ділянці пл.0,4215 га;

земельної ділянки площею 1,1060 га кадастровий номер :05:022:0044;

земельної ділянки площею 1,3000 га кадастровий номер :05:022:0043;

земельної ділянки площею 0,4215 га кадастровий номер :05:022:0005, становить 4 599 800 гривень без ПДВ.

Скаржниця вважала, що звіт про оцінку майна є хибним, таким, що не відповідає нормативно-правовим актам з оцінки майна та не може бути використаним для реалізації майна на торгах. Визначена ним вартість майна є значно заниженою, що суттєво порушує права боржника у вказаному виконавчому провадженні.

Зокрема при проведенні оцінки майна було порушено положення п.п.50 та 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» при проведенні оцінки майна.

Зокрема ФОП ОСОБА_2 під час здійснення оцінки спірного нерухомого майна не було проведено належного огляду оцінки, ні зовнішнього, ні внутрішнього. Оцінювач не був на об`єкті оцінки, не долучені до матеріалів звіту фотозображення об`єкта оцінки, звіт не містить фотозображень внутрішнього стану приміщення складу (літ.Д-2) загальною площею 1002 кв.м..

У названого оцінювача відсутні документи, які надають право на проведження експертної грошової оцінки земельних ділянок, неправильно було проведено розрахунок вартості земельних ділянок, оцінка майна проведена була всупереч судовій забороні, оцінка майна вчинена з порушенням строків, визначених ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням зазначених обставин, ОСОБА_1 на підставі ст.ст.447,448,449,450,451 ЦПК України, просила:

визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича щодо визначення вартості нерухомого майна, а саме: прохідної (літ. Б-1) загальною площею 14,4 кв.м, складу (літ. Д-2) загальною площею 1002,3 кв.м, вбиральні (літ. Є), воріт (№ 1), огорожі (№ 2), замощення (І), які розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га; будівель та споруд: гаража (літ. Г-1) загальною площею 371,7 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га; земельної ділянки площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, земельної ділянки площею 1,3000 га, кадастровий номер :05:022:0043, земельної ділянки площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005, що знаходяться по АДРЕСА_1 , неправомірними;

зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовичав порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» провести повторну оцінку зазначеного майна та зупинити його реалізацію (т.1 а.с.1-6).

Оскаржуваною ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо оцінки майна задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича щодо визначення вартості нерухомого майна, а саме: прохідної (літ. Б-1) загальною площею 14,4 кв.м, складу (літ. Д-2) загальною площею 1002,3 кв.м, вбиральні (літ. Є), воріт (№ 1), огорожі (№ 2), замощення (І), які розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га; будівель та споруд: гаража (літ. Г-1) загальною площею 371,7 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га; земельної ділянки площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, земельної ділянки площею 1,3000 га, кадастровий номер :05:022:0043, земельної ділянки площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005, що знаходяться по АДРЕСА_1 , неправомірними.

В решті скарги відмовлено.

Стягнуто з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 8250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3 та ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що задовольняючи частково скаргу суд першої інстанції обмежився тільки встановленням факту неправомірності дій державного виконавця і не вжив жодних заходів щодо поновлення порушених її прав, яке можливе тільки шляхом проведення повторної оцінки арештованого майна.

Також зазначає, що матеріалами справи підтверджується понесення нею витрат на проведення судової експертизи в сумі 18 000.00 грн. У відповідності до ч. 1 та ч.3 ст. 133 ЦПК України, витрати, повзанні з проведенням експертизи належать до судових витрат. Крім того, нею понесені витрати на проведення незалежної оцінки арештованого майна в сумі 4500.00 гривень, докази чого є в матеріалах справи.

Обґрунтованість таких витрат підтверджується наявним в матеріалах справи договором на проведення експертизи, актами виконаних робіт, рахунками та квитанціями про проведення оплат на зазначену суму. Разом з тим, суд першої інстанції з органу державної виконавчої служби стягнув тільки частину таких витрат в сумі 8250.00 грн., а не пропорційно задоволеним вимогам.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 р. в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні вимог про зобов`язання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» провести повторну оцінку нерухомого майна скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким зазначені вимоги задоволити повністю. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 р. в частині стягнення з Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області судових витрат в сумі 8250.00 гривень змінити, збільшивши розмір присуджених з Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судових витрат до 22 500.00 гривень.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» посилається на те, що зовнішній та внутрішній огляд об`єктів було проведено в достатньому для оцінки обсязі 22 лютого 2019 року безпосередньо ФОП ОСОБА_2 в присутності державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.С. та представником ТОВ «ФК «Форінт».

В суді першої інстанції ФОП ОСОБА_2 пояснив, що він не був в середині декількох приміщень, оскільки ОСОБА_1 не надала ключі від приміщень, однак оглядав їх з вікна, що було цілком достатньо для визначення їх вартості враховуючи вихідні дані та дані технічної документації, огляду інших приміщень та земельних ділянок.

З аналізу звіту від 25 лютого 2019 року про незалежну оцінку вартості майна вбачається, що визначення вартості майна проведено оцінювачем із застосуванням порівняльного підходу. Також ФОП ОСОБА_2 в звіті від 25 лютого 2019 року надав пояснення та обґрунтування застереження і припущення щодо використання результатів оцінки.

За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності несе відповідальність в порядку встановлену законом, а оцінювач кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

ФОП ОСОБА_2 отримав від замовника документи технічної інвентаризації будівлі з технічними і будівельними характеристиками; забрав і провів аналіз інформації про продаж та пропонування подібного нерухомого майна; визначив об`єкти порівняння і зіставив їх з об`єктом оцінки; особисто оглянув 22 лютого 2019 року і провів фото-фіксацію об`єкта оцінки, яка є достатньою для висновку про його характеристики.

05 квітня 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.С. в межах виконавчого провадження винесено постанову про залучення ПП «Оціночна компанія «АПЕКС» для здійснення рецензування звіту про оцінку майна від 25 лютого 2019 року.

Згідно рецензії проведеної з 05 квітня 2019 року по 08 квітня 2019 року ПП «Оціночна компанія «АПЕКС», звіт ФОП ОСОБА_2 про незалежну оцінку предмету іпотеки в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Рецензії які проводилися на замовлення ОСОБА_1 членом ЕР УТО у Львівській області ОСОБА_4 (про невідповідність звіту від 25 лютого 2019 року), висновок ФОП ОСОБА_5 про вартість спірного майна в 16 101 201 гривень та висновки ПП «Експерт-Рівне Консалтинг» в особі судового експерта Зібера О.В. про загальну вартість цього майна в 16 310 786 гривень є необ`єктивними та необґрунтованими.

Зазначене нерухоме майно було предметом електронних торгів 15 квітня 2019 року зі стартовою ціною 4 599 800 гривень, але не знайшлося покупців хто б придбав це майно.

Не змогли продати спірне майно й на електронних торгах 30 жовтня 2019 року за ціною 3 679840 гривень через відсутність покупців.

Тому висновки які надали ФОП ОСОБА_5 та судовий експерт Зібер О.В. про вартість спірного майна в 16 000 000 гривень не відповідають обставинам справи.

За таку ціну майно ніколи не буде реалізовано а відтак не буде виконано рішення суду, що цілком влаштовує ОСОБА_1 .

Звертають увагу на численні порушення експертом Зібером О.І. під час виготовлення висновку експерта №190726/1-30 від 13 серпня 2019 року , зокрема невірно зазначено прогнозовані періоди і.т.і., що вплинули на достовірність визначення вартості нерухомого майна.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначався на 13 лютого 2020 року, 19 березня 2020 року, 23 квітня 2020 року, 21 травня 2020 року, 02 липня 2020 року та 06 серпня 2020 року.

В жодне із призначених судом засідань ОСОБА_1 не з`явилась.

Судові засідання 13 лютого 2020 року, 19 березня 2020 року, 23 квітня 2020 року, 21 травня 2020 року відкладалися з об`єктивних причин, в тому числі запровадженням карантинних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD -19.

02 липня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Огородник І.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через встановлення в Україні карантину до 31 серпня 2020 року та наявні у ОСОБА_1 симптоми респіраторного захворювання.

Від ОСОБА_8 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Колегією суддів 02 липня 2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Огородник І.І. про відкладення розгляду справи і призначено наступне судове засідання 06 серпня 2020 року, про що завчасно було повідомлено заявницю та її довірительку.

В судове засідання 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 не з`явилась, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

05 серпня 2020 року від адвоката Огородник І.І. поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням її у відпустці з 03 серпня 2020 року по 16 серпня 2020 року.

Зазначене клопотання відхилено як необґрунтоване, оскільки убачається зловживання процесуальними правами.

Встановлено, що наказ про відпусту керуючим партнером АО «ЮК «Домінінанта» був підписаний Огородник І.І. 31 липня 2020 року, в той же час, як повідомлення про наступне судове засідання на 06 серпня 2020 року було отримано адвокатським об`єданням ще 09 липня 2020 року (а.с. 82). Жодних заяв від ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи без її участі 06 серпня 2020 року до суду не поступало.

Також, 06 серпня 2020 року від ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» надійшло письмове заперечення проти відкладення розгляду справи через неявку в судове засідання ОСОБА_1 та її представників, що спричиняє затягування розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушує положення ЦПК України (ст.371) та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного стоку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - Тістика Р.Б., щодо підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргуТзОВ ФК «Форінт» задовольнити, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року скасувати із наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при здійсненні оцінки майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 порушено вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», що суттєво вплинуло на достовірність оцінки, і призвело до суттєвого заниження вартості арештованого майна.

З таким висновком суду погодитися не можна із таких підстав.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, п. 2, ч. 2 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівської області з 04 липня 2014 року знаходиться виконавче провадження №43877342 з примусового виконання виконавчого листа № 1323/5992/2012 виданого 05 червня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом - 321 096,41 доларів США, що еквівалентно 2 565 560,31 грн., заборгованість по відсотках - 83 012,49 доларів США, що еквівалентно 663 269,79 грн., пеню за несплату кредитних коштів - 236 785,40 грн., пеню за несплату відсотків - 74 721,36 грн. та 3 519,02 грн. судових витрат.

01 серпня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А. в межах зазначеного виконавчого провадження, складено акт опису та арешту майна, у відповідності до якого описано та арештовано майно, що належить ОСОБА_1 перебувало в іпотеці Банку, а в даний час, в іпотеці ТзОВ «ФК «Форінт», а саме: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 1388,4 кв.м., а саме: прохідна площею 14,4 кв.м., гараж площею 371,7 кв.м, склад площею 1002,3 кв.м., вбиральня, ворота, огорожа, замощення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005; земельна ділянка площею 1,3000 га, кадастровий номер :05:022:0043; земельна ділянка площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, які надані для обслуговування нежитловий приміщень (складів) та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року, залишеної без змін згідно постанови Львівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року по справі №1323/5992/2012, замінено стягувача згідно виконавчого листа №1323/5992/2012 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як вибулої сторони у виконавчому провадженні його правонаступником ТзОВ «»ФК «Форінт».

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А. винесено постанову у справі №1323/5992/2012 про продовження примусового виконання рішення та заміну сторони виконавчого провадження.

19 лютого 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А. винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діляності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для надання описаного та арештованого 01 серпня 2014 року майна ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна готується відповідно до вимог цього закону, а також згідно з вимогами Національних стандартів з оцінки, Методики оцінки та нормативних актів Фонду державного майна України.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання, які зареєстровані в установленому законодавством порядку, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

22 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_2 в присутності головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А. та представника ТзОВ «ФК «Форінт» було проведено зовнішній та внутрішній огляд об`єктів оцінки, з фото фіксацією об`єктів.

06 березня 2019 року на адресу виконавчої служби надійшов звіт ФОП ОСОБА_2 від 25 лютого 2019 року про оцінку описаного майна, а саме: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 1388,4 кв.м., а саме: прохідна літ.»Б-1» площею 14,4 кв.м., гараж літ. «Г-1»,площею 371,7 кв.м, склад літ. «Д-2», площею 1002,3 кв.м., вбиральня літ. «Є», ворота №1, огорожа №2, замощення літ «І», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005;

земельна ділянка площею 1,3000 га, кадастровий номер :05:022:0043;

земельна ділянка площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, які надані для обслуговування нежитловий приміщень (складів) та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку про вартість майна від 25 лютого 2019 року, ринкова вартість описаного та арештованого майна ОСОБА_1 становить 4 599 800 гривень без ПДВ.

З аналізу звіту від 25 лютого 2019 року про незалежну оцінку вартості майна убачається, що визначення ринкової вартості майна проведено оцінювачем із застосуванням порівняльного підходу. Також ФОП ОСОБА_2 у звіті від 25 лютого 2019 року надав пояснення та обґрунтування застереження і припущення щодо використання результатів оцінки.

Положення ч.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діляності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність.

Пунктом 19 Національного стандарту №2, порівняльний підхід передбачає таку послідовність оціночних процедур: збирання і проведення аналізу інформації про продаж або пропонування подібного нерухомого майна та визначення об`єктів порівняння; вибір методу розрахунку вартості об`єкта оцінки з урахуванням обсягу та достовірності наявної формації; зіставлення об`єкта оцінки з об`єктами порівняння з наступним корегуванням ціни продажу або ціни пропонування об`єктів порівняння;визначення вартості об`єкта оцінки шляхом величини коригуючи поправок до вартості об`єктів порівняння;узгодження отриманих результатів розрахунку. Інформація про продаж та пропонування подібного нерухомого майна повинна відповідати критеріям, визначеним у національному стандарті №1.

Пунктом 8 Національного стандарту №2, вихідними даними про фізичні характеристики земельних поліпшень можуть бути: документи бюро технічної інвентаризації; проектно - кошторисна документація будівництва об`єкта оцінки у разі, коли під час ідентифікації цього об`єкта не виявлено розбіжностей між його технічними характеристиками та такою документацією; документи натуральних обмірів об`єкта оцінки та документи, що підтверджують фізичний (технічний) стан поліпшень, проведених спеціалізованими організаціями, які відповідно до законодавства мають право виконувати такі роботи.

Як встановлено судом, оцінювач ФОП ОСОБА_2 отримав від замовника документи технічної інвентаризації будівлі з технічними і будівельними характеристиками; зібрав і провів аналіз інформації про продаж та пропонування подібного нерухомого майна;визначив об`єкти порівняння і зіставив їх з об`єктами оцінки; особисто оглянув 22 лютого 2019 року і провів фото фіксацію об`єкта оцінки, яка є достатньою для висновку про його характеристики.

05 квітня 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А. у межах зазначеного виконавчого провадження залучено ПП «Оціночна компанія «Апекс» для здійснення рецензування звіту про оцінку майна від 25 лютого 2019 року.

Згідно рецензії, проведеної з 05 квітня 2019 року по 08 квітня 2019 року про незалежну оцінку вартості майна, виготовленої ПП «Оціночна компанія «АПЕКС» убачається, що звіт від 25 лютого 2019 року, складений оцінювачем ФОП ОСОБА_2 про незалежну оцінку предмету іпотеки у цілому відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Як зазначено у висновку рецензента, оцінка майна ФОП ОСОБА_2 проводилась із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості. Даний вид вартості відповідає меті, з якою проводилась оцінка, а також вимогам, що викладені в Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національному стандарті №1 та Національному стандарті №2, щодо проведення оцінки майна (т. 2 а.с.218-220).

Крім того, як встановлено в суді апеляційної інстанції, суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 має відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, виданим Фондом державного майна України, а також зареєстрованим в Державному реєстрі суб`єктів оціночної діяльності (т.1 а.с.10-11), яке, згідно з частинами 1 та 4 ст.4 ст.15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є документом, який підтверджує його достатній фаховий рівень підготовки для проведення оцінки майна та дозволяє здійснювати таку оцінку.

Дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Берегових В.А під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №43877342 були предметом розгляду у справі №1323/5992/12.

Встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, з врахуванням поданих уточнень, просила зупинити виконавче провадження - стягнення на підставі виконавчого листа № 1323/5992/2012 від 05.06.2014 року, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом - 321 096,41 доларів США, що еквівалентно 2 565 560,31 грн., заборгованість по відсотках - 83 012,49 доларів США, що еквівалентно 663 269,79 грн., пеню за несплату кредитних коштів - 236 785,40 грн., пеню за несплату відсотків - 74 721,36 грн. та 3 519,02 грн., який виконується у ході виконавчого провадження № 43877342, до моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким дану скаргу буде розглянуто по суті, визнати протиправною та скасувати постанову від 13.02.2019 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. про продовження примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 43877342, визнати протиправною та скасувати Постанову від 13.02.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. про заміну сторони виконавчого провадження № 43877342, визнати протиправною та скасувати постанову від 19.02.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України від 05.03.2018, для участі у виконавчому провадженні № 4877342, визнати неправомірними і протиправними дії від 22.02.2019 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С., пов`язані із здійсненням фотофіксації арештованого майна у рамках виконавчого провадження № 43877342, зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. винести постанову про зупинення виконання рішення у виконавчому провадженні № 43877342.

Згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця (т.4а.с.139-142).

На замовлення ОСОБА_1 Українським товариством оцінювачів в особі провідного експерта оцінювача ОСОБА_4 у період з 26 березня 2019 року по 29 березня 2019 року було проведено рецензію звіту ФОП ОСОБА_2 .

У названі рецензії зроблено висновок, про недостовірність результатів оцінки майна, суттєві порушення оцінювачем окремих вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майнових прав» та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», що суттєво вплинули на достовірність оцінки (т.2 а.с.2-7).

Згідно висновку ФОП ОСОБА_5 виконаного на замовлення ОСОБА_1 :

експертна-грошова оцінка земельної ділянки площею 0,4215 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становить 1 911 460 гривень (т.2 а.с.16-45);

експертна-грошова оцінка земельної ділянки площею 1,1060 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становить 4 555 061 гривень (т.2 а.с.46-74);

експертна-грошова оцінка земельної ділянки площею 1,3000 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становить 5 462 080 гривень (т.2 а.с.75-103);

експертно-грошова оцінка вартості нежитлових будівель і споруд загальною площею 1388,4 м.кв за адресою АДРЕСА_1 становить 4 172 600 гривень (т.2 а.с.104-162). Разом 16 101 201 гривень.

Згідно висновку ПП «Експерт-Рівне Консалтинг» виконаного на замовлення ОСОБА_1 (експерт Зібер О.В. ) загальна ринкова вартість спірного майна становить 16 310 768 гривень (т.3 а.с.98-246; т.4 а.с.75-81).

Отже, за висновками найнятих експертів, вартість іпотечного майна ОСОБА_1 становить не менше 16 000 000 гривень.

У той же час, у межах зазначеного виконавчого провадження двічі проводились електронні торги з реалізації майна ОСОБА_1 .

Згідно протоколу проведення електронних торгів №398653 від 15 квітня 2019 року перші торги з реалізації вищезазначених предметів іпотеки не відбулись у зв`язку з відсутністю заінтересованих осіб придбати спірне майно за 4 599 800 гривень.

Також 30 жовтня 2019 року були проведені повторні торги і згідно протоколу №440661 від 30 жовтня 2019 року другі торги також не відбулися у зв`язку з відсутністю заінтересованих осіб придбати спірне майно за 3 679 840 гривень.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Також, з метою кращого розуміння можливості (передумов) реальної (тобто такої що відбудеться або якої можна очікувати) реалізації предмету іпотеки та виконання в такий спосіб рішення суду, є доречним звернутися не лише до юридичних (правових) понять, але й до таких економічних понять (термінів, правил, законів), що стосуються попиту і пропозицій, які безпосередньо визначають реальну (дійсну) вартість майна (товару) на момент його реалізації.

Попит і пропозиція - це економічна модель, яка описує процес ціноутворення на ринку. Ця модель вводить поняття попиту та пропозиції як універсальні характеристики ринку та доводять, що за певних умов ці характеристики урівноважуються та приводять до встановлення певної (реальної, дійсної) ціни на цей товар. При цьому попит це представлена на ринку потреба в товарах, а пропозиція - це кількість товару, який є на ринку або може бути доставлений на нього. Висновок моделі про урівноваження добре відповідає поведінці великого числа ринків та вважається важливим економічним законом.

Попит - це запит фактичного або потенційного покупця, споживача на придбання товару за наявних у нього коштів, що призначені для цієї покупки. Попит відображає, з одного боку, потребу покупця в деяких товарах або послугах, бажання придбати ці товари або послуги в певній кількості і з іншого боку, можливість сплатити за покупку по цінах, що знаходяться в межах «доступного» діапазону.

Закон попиту - величина (об`єм) попиту зменшується у міру збільшення ціни товару.

Пропозиція характеризує можливість і бажання продавця (виробника) пропонувати свої товари для реалізації на ринку за певними цінами. Таке визначення змальовує пропозицію і відображає її суть з якісного боку.

У результаті взаємодії попиту й пропозиції під дією сил конкуренції на ринку кожного товару загалом встановлюється така ситуація, коли за певною ціною пропонується стільки товару, скільки споживачі готові придбати.

Як зазначено вище, торги з реалізації предметів іпотеки двічі не відбулися за ціною 4 599 800 грн і 3 679 840 гривень за відсутності покупців.

Зазначені факти доводять, що вартість предмета іпотеки, визначена ФОП ОСОБА_2 та відображена у його висновку від 25 лютого 2019 року не є нижча за ринкову.

Крім того, згідно виготовленого 26 серпня 2016 року ТзОВ «Галексперт» на замовлення ОСОБА_1 рецензії попереднього звіту оцінювача ПП «Західний експертно-консалтиноговий центр» в рамках даного виконавчого провадження від 02 червня 2016 року загальна вартість предмету іпотеки становила 4 144 328 гривень.

Тому, як вірно зазначено в апеляційній скарзі представником ТзОВ «ФК «Форінт» , за умов реалізації арештованого майна за ціною визначену ФОП ОСОБА_5 (16 101 201 гривень) та експерт Зібер О.В. (16 310 768 гривень) рішення суду від 06 травня 2014 року не буде виконано впродовж тривалого часу або взагалі ніколи, що суперечить принципу обов`язковості виконання судового рішення.

Крім того, висновки ФОП ОСОБА_5 та експерт Зібер О.В. про вартість арештованого майна не можуть братися до уваги, оскільки такі виконані на замовлення ОСОБА_1 без погодження з іншими учасниками виконавчого провадження.

Таким чином, рецензія від члена ЕР УТО у Львівській області ОСОБА_4 про невідповідність звіту ФОП ОСОБА_2 від 25 лютого 2019 року, висновок ФОП ОСОБА_5 про вартість спірного майна в 16 101 201 гривень та висновки ПП «Експерт-Рівне Консалтинг» в особі судового експерта Зібера О.В. про загальну вартість цього майна в 16 310 786 гривень є необ`єктивними та необґрунтованими, спрямовані на блокування реалізації предметів іпотеки в межах процедури виконавчого провадження та порушення прав стягувача.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

У рішенні у справі «Янголенко проти України» (заява14077/05 від 10 грудня 2009 року Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремление від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний комплекс.

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, міститься також у Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Блудов проти Росії», «Горнзбі проти Греції».

Неможливість ТзОВ ФК «Форінт» більше 5 років домогтися виконання судового рішення винесеного на їх користь становить втручання у право на мирне володіння майном (ст.1 Першого протоколу до Конвенції).

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Оскільки відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 , щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо оцінки майна, то й відсутні підстави для задоволення її апеляційної скарги, щодо зобов`язання провести повторну оцінку цього майна, та стягнення судових витрат в сумі 22 500.00 гривень.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Форінт» - задовольнити, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року скасувати, відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 за безпідставності вимог.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - задовольнити

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2019 року - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових Владислава Сергійовича щодо визначення вартості нерухомого майна - відмовити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.