Справа № 157/147/14-ц
Провадження №4-с/157/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Дмитра Володимировича,

встановив:

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою, в якій просить визнати незаконною і скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Д.В. (далі старший державний виконавець Шапоренко Д.В.) від 4 червня 2020 року, ВП № 62264133, як таку, що винесена всупереч вимогам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати незаконним і скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 1 липня 2020 року у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 157/147/14-ц, що обчислений старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В., як такий, що здійснений всупереч вимогам ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2014 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 23 січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення Камінь-Каширським районним судом Волинської області видано виконавчий лист від 27 лютого 2014 року № 157/147/14-ц. На підставі виконавчого листа головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області Павлюк Л.П. 17 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 42540979, яке перебувало на виконанні до 1 березня 2017 року, коли за заявою стягувачки виконавчий лист було останній повернуто. 1 березня 2017 року старшим державним виконавцем Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Шипуліном Г.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа за заявою стягувачки. Заборгованості по аліментах на момент винесення цієї постанови не було, що підтверджується довідкою Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 серпня 2020 року. Починаючи з дня винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 він добровільно, щомісячно виконував свої зобов`язання до лютого 2018 року та не мав заборгованості зі сплати аліментів. Після закриття виконавчого провадження Камінь-Каширським районним відділом державної виконавчої служби у зв`язку з тим, що колишня дружина забрала виконавчий документ з виконавчої служби, він продовжував щомісячно добровільно сплачувати колишній дружині аліменти на утримання дочки у розмірі, визначеному судом, до січня 2018 року включно. Про факт оплати ним аліментів на ім`я отримувача ОСОБА_2 свідчать квитанції Камінь-Каширського відділення Волинського ГРУ «ПриватБанку» від 9 березня 2017 року (аліменти на ОСОБА_5 за лютий 2017 року), від 29 березня 2017 року (аліменти за березень), від 10 травня 2017 року (аліменти за квітень), від 31 травня 2017 року (аліменти за травень), від 27 червня 2017 року (аліменти за червень), від 26 липня 2017 року (аліменти за липень), від 1 вересня 2017 року (аліменти за серпень), від 5 жовтня 2017 року (аліменти за вересень). Коли ж у жовтні 2017 року колишня дружина закрила свій рахунок у КБ «Приватбанк», він продовжив сплачувати аліменти на утримання дитини на ім`я колишньої дружини на її поштову адресу електронним переказом, про що свідчать квитанції від 3 листопада 2017 року (за жовтень), від 1 грудня 2017 року (за листопад), від 29 грудня 2017 року (за грудень 2017 року). По січень 2018 року він регулярно сплачував аліменти, що визнає і сама стягувачка ОСОБА_2 , і ця обставина не підлягає доказуванню. Однак, починаючи з січня 2018 року в ультимативній формі стягувачка по телефону заявила йому, що відмовляється від отримання аліментів, а в лютому 2018 року було повернуто на його поштову адресу відправлені ним у січні 2018 року аліменти в розмірі 400 грн. Не маючи реквізитів рахунку колишньої дружини, враховуючи її усну вимогу щодо відмови отримувати аліменти від нього та виходячи з наступних її дій по поверненню йому поштових електронних переказів, тобто грошових коштів на утримання дитини, які він надсилав на адресу колишньої дружини, він перестав сплачувати аліменти, оскільки не мав жодних реквізитів рахунку колишньої дружини, а поштові перекази вона не отримувала. З урахуванням зазначених обставин його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів протягом періоду з лютого 2018 до травня (включно) 2020 року немає. Повторно виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 колишньою дружиною, всупереч вимогам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» було подано до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на початку червня 2020 року, про що 4 червня 2020 року старшим державним виконавцем цього відділу Шапоренком Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62264133. Ця постанова винесена з грубим порушенням ч. 1 ст. 24 Закону, якою врегульовано місце виконання рішення. Постійним його місцем проживання (як боржника) є м. Камінь-Каширський. Жодної роботи чи майна у м. Одеса він ніколи не мав і не має, а отже, жодних підстав для обрання місцем відкриття виконавчого провадження Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у колишньої дружини не було, як не було законних підстав у старшого державного виконавця Шапоренко Д.В. для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 157/147/14-ц, виданим Камінь-Каширський районним судом Волинської області 27 лютого 2014 року, він ніколи не проживав, не працював та не мав і не має жодного майна у м. Одесі. Про незаконність винесеної старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В. постанови про відкриття виконавчого провадження він дізнався лише 13 серпня 2020 року від працівників Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при отриманні у цьому відділі довідки про відсутність заборгованості станом на 1 березня 2017 року, а тому, не знаючи ще у червні 2020 року про незаконність цієї постанови на виконання вимог державного виконавця ним було добровільно у червні 2020 року перераховано на ім`я колишньої дружини аліменти на утримання дочки у розмірі, озвученому державним виконавцем - 1005 грн. 03 коп. В подальшому ним добровільно сплачено заборгованість по аліментних зобов`язаннях за минулі роки за термін, починаючи з січня 2018 року по липень (включно) 2020 року на рахунок Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, а саме: 29 липня 2020 року - 1160 грн.; 29 липня 2020 року - 7300 грн.; 3 серпня 2020 року - 12000 грн., 3 серпня 2020 року - ще 5600 грн., а всього сплачено з моменту повторного відкриття виконавчого провадження 4 червня 2020 року на утримання дочки ОСОБА_4 27065 грн. 03 коп., хоча його заборгованість по аліментах починаючи з січня 2018 року по 1 липня 2020 року складає лише 25702 грн. Ним сплачено протягом червня-серпня 2020 року 27065 грн. 03 коп., а отже переплата у розмірі 1363 грн. 03 коп. повністю може покрити щомісячний платіж за липень 2020 року. 6 серпня 2020 року він отримав рекомендованим листом з Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі розрахунок заборгованості по аліментах, що складений 1 липня 2020 року старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В. у довільній формі, а не у формі, яка визначена додатком 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень (пункт 4 розділу XVI). При цьому, старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, починаючи з січня 2014 року, хоча цей виконавчий лист уже перебував на виконанні у Камінь-Каширському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області і станом на момент закриття провадження 1 березня 2017 року заборгованості зі сплати аліментів на утримання дочки у нього не було, що стверджується довідкою від 13 серпня 2020 року. Крім того, у зазначеному розрахунку заборгованості невірно розраховано розмір аліментів до сплати, а відповідно і сума заборгованості в розмірі 1013 грн. 50 коп. за березень 2019 року, оскільки в березні 2019 року дочка ОСОБА_6 ще не досягла віку 6 років, а досягла цього віку лише 12 квітня 2019 року, тому розмір аліментів до сплати за березень 2019 року повинен становити 813 грн., за червень 2019 року розраховано розмір і суму заборгованості в розмірі 1059 грн., а повинно бути визначено розмір аліментів у сумі - 1013 грн. 50 коп., за листопад 2019 року розраховано розмір аліментів до сплати і сума заборгованості в розмірі 1109 грн., а повинно бути визначено розмір аліментів у сумі - 1059 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 4 червня 2020 року № 62264133, як і обчислення заборгованості по аліментах з січня 2014 року, вважає незаконними, а тому просить скасувати зазначену постанову та розрахунок заборгованості по аліментах.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Дмитрук Л.І. у судовому засіданні скаргу підтримали з викладених у ній підстав і просили її задовольнити, та заявник пояснив, що постійно проживає та працює у м. Камені-Каширському і ніколи не проживав, не працював і не має майна у м. Одесі, у зв`язку з чим не було підстав для відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Одесі.

Старший державний виконавець Шапоренко Д.В. та стягувачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, з`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд дійшов висновку, що скаргу належить задовольнити, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2014 року ухвалено, зокрема, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного рішення Камінь-Каширським районним судом Волинської області 27 лютого 2014 року видано виконавчий лист, у якому місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої Камінь-Каширського районного управління юстиції Павлюк Л.П. від 17 березня 2014 року за заявою стягувачки від 17 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа, а згідно з копією постанови від 1 березня 2017 року старшого державного виконавця Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Шипуліна Г.М. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини повернуто стягувачці за заявою останньої від 15 листопада 2016 року.

З копії довідки Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 13 серпня 2020 року № 13490 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно сплатив аліменти у повному обсязі до 1 березня 2017 року на користь ОСОБА_2 .

Встановлено також, що постановою старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Д.В. від 4 червня 2020 року на підставі заяви стягувачки ОСОБА_2 знову відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_7 , номер виконавчого провадження 62264133.

З копії письмової заяви ОСОБА_2 від 3 червня 2020 року, на підставі якої відкрито старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В. виконавче провадження вбачається, що аліменти з ОСОБА_1 вона просить стягувати з січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, і зазначає про те, що аліменти не сплачувалися з квітня 2017 року, та вказує останнє відоме місце проживання боржника: АДРЕСА_2 .

Згідно з копією розрахунку заборгованості по аліментах від 1 липня 2020 року старшим державним виконавцем Шапоренком Д.В. встановлено розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах станом на 30 червня 2020 року у розмірі 31314 грн. 13 коп., і цей розрахунок проведено з урахуванням розміру заборгованості за 9 днів січня 2014 року, за лютий, березень, грудень 2014 року, січень, червень 2015 року, березень 2016 року, січень 2017 року, травень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, а також з у рахуванням заборгованості за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 4 червня 2020 року та розрахунок заборгованості від 1 липня 2020 року боржник ОСОБА_1 отримав 6 серпня 2020 року (а.с. 28, 28 зворот), і до суду останній звернувся зі скаргою 14 серпня 2020 року, тобто останнім не пропущено строк звернення до суду зі скаргою. Доказів на спростування зазначених обставин державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Пунктом 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У наданих суду державним виконавцем скан-копіях матеріалах виконавчого провадження № 62264133 відсутні докази, які б свідчили, що місцем проживання, перебування, роботи боржника є зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 4 червня 2020 року адреса: АДРЕСА_2 , або за цією адресою знаходиться майно останнього.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанову старшого державного виконавця Шапоренка Д.В. від 4 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62264133 належить визнати неправомірною та повернути виконавчий лист стягувачці без прийняття до виконання, а також визнати неправомірними дії зазначеного старшого державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості і розрахунок заборгованості по аліментах від 1 липня 2020 року скасувати.

При вирішенні питання щодо скасування розрахунку заборгованості суд, окрім відкриття державним виконавцем виконавчого провадження з порушенням вимог закону, враховує, зокрема, і те, що при визначенні заборгованості боржника по аліментах державним виконавцем враховано нараховану суму аліментів за 9 днів січня 2014 року, за лютий 2014 року, березень 2014 року, грудень 2014 року, січень 2015 року, червень 2015 року, березень 2016 року, січень 2017 року, в той час як копією довідки за підписом начальника Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Балицької Л. від 13 серпня 2020 року № 13490 підтверджується, що боржником ОСОБА_1 сплачено на користь ОСОБА_2 аліменти у повному обсязі до 1 березня 2017 року, тобто у розмір заборгованості включено суми аліментів, які вже сплачені боржником.

Оскільки скаргу заявника задоволено повністю, тому на підставі ст. 452 ЦПК України на користь останнього з органу державної виконавчої служби належить стягнути понесені ОСОБА_1 та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з наданням йому правничої допомоги, яка полягала згідно з договором про надання правничої допомоги від 1 серпня 2020 року та розрахунком витрат на правову допомогу від 3 вересня 2020 року у виготовленні скарги на дії державного виконавця, представництві інтересів заявника у судовому засіданні, виготовленні клопотання до суду, ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження, у розмірі 2600 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера № 14 від 14 серпня 2020 року на суму 2100 гривень, № 16 від 3 вересня 2020 року на суму 500 гривень).

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Дмитра Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 62264133 від 4 червня 2020 року неправомірною і зобов`язати старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Дмитра Володимировича повернути виконавчий лист стягувачці ОСОБА_2 без прийняття до виконання.

Визнати дії старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Дмитра Володимировича щодо здійснення розрахунку заборгованості від 1 липня 2020 року зі сплати аліментів ОСОБА_1 за виконавчим листом №157/147/14-ц виданого 27 лютого 2014 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області, неправомірними та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 1 липня 2020 року, згідно з яким старшим державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренком Дмитром Володимировичем встановлено розмір заборгованості по стягненню аліментів з ОСОБА_1 на Користь ОСОБА_2 станом на 30 червня 2020 року у сумі 31314 (тридцять одна тисяча триста чотирнадцять) гривень 13 копійок.

Стягнути з Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: вул. Генерала Петрова, 1, м. Одеса, ЄДРПОУ - 41406776) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного тексту ухвали 8 вересня 2020 року.

Головуючий: О. В. Антонюк