н/п 2-н/174/41/2020
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2020 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

26.08.2020 року Комунальне підприємство «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 800,80 грн., послуг з централізованого водопостачання в розмірі 7219,57 грн., послуг з водовідведення в розмірі 2915,50 грн., за період з 01.08.2017 року по 01.07.2020 року.

За приписами ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою статті ст. 254 ЦК України визначено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Проте, як вбачається з заяви про видачу судового наказу та документів доданих до неї, з моменту виникнення у заявника права вимоги, пройшов строк позовної давності, оскільки заявник просить суд стягнути заборгованість починаючи з 01 серпня 2017 року, тому строк пред`явлення вимоги в цій частині, у відповідності до ст. 257 ЦК України, минув 01 серпня 2020 року, а заявник звернувся до суду 26 серпня 2020 року, тобто поза межами вказаного строку.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 165, 259-261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: А.А.Борцова