Справа № 664/1706/20
Провадження № 2-зз/664/10/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі : судді Заславець Н.В.,

при секретарі Сорока М.С.

за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачів адвоката Жука Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області клопотання відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,-

встановив:

У провадженні Цюрупинського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 . На задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 судом 10.07.2020 року було забезпечено позов і накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер .02.001.1207, загальною площею 0,0852 га, цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.09.2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. за реєстром №2238.

Відповідачем ОСОБА_4 подано клопотання про скасування забезпечення позову.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, його представник адвокат Жук Ю.В. клопотання підтримав, зазначивши, що земельна ділянка, на яку претендує позивач не перебуває і не перебувала у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки останнім її було приватизовано 30.11.2018 року і земельна ділянка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності. При цьому вказав, що будівлі, які до цього були на земельній ділянці, на момент приватизації були знесені. А після придбання 24.09.2019 року вказаної ділянки у ОСОБА_2 ним проводилися будівельні роботи на зведення нового житлового будинку, тому ніякої загрози щодо відчуження земельної ділянки немає, як немає підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту. На підтвердження зазначеного представник відповідача надав суду витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 являється власником житлового будинку загальною площею 109,20 кв.м. з надвірною будівлею гаражем , розташованих по АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок за ОСОБА_4 зареєстровано на підставі декларації щодо готовності об`єкта від 26.12.2019 року. Також пояснив, що відповідачем оскаржено ухвалу суду про забезпечення позову, однак скарга на даний час судом апеляційної інстанції не розглянута. Просить скасувати забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, що разом з колишньою дружиною ОСОБА_1 придбали старий житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які знесли. Потім він приватизував земельну ділянку з метою будівництва житлового будинку, однак спільне життя з позивачем не склалося, і він продав земельну ділянку ОСОБА_6 , який збудував на ній житловий будинок. Також пояснив, що він пропонував позивачу грошову компенсацію, однак з цього приводу між ними є спір, і питання про розділ спільного майна подружжя вирішується Херсонським міським судом.

Позивач ОСОБА_1 заперечила проти скасування забезпечення позову, надала суду технічний паспорт , датований 23.05.2018 роком на житловий будинок по АДРЕСА_1 ,та пояснила, що відповідачами були підроблені документи щодо знесення вказаного будинку , надвірних будівель та споруд саме з метою особистої приватизації земельної ділянки і її продажу. На даний час за її заявою проводиться досудове розслідування за фактом підроблення документів, яке не закінчено. Пояснила, що на момент приватизації та відчуження земельної ділянки на ній продовжували знаходитися старі будівлі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши клопотання та письмові матеріали, надані сторонами, суд приходить до наступного.

10.07.2020 року Цюрупинським районним судом на задоволення клопотання позивача судом було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер .02.001.1207, загальною площею 0,0852 га, цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.09.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. за реєстром №2238, із забороною ОСОБА_6 , а також третім особам, вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Процесуальними підставами для застосування заходів забезпечення позову було враховано положення ст. 149 ЦПК України і прийнято до уваги те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положення цивільного процесуального закону не зобов`язують суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду в разі ухвалення такого на користь позивача.

Разом з тим, відповідачем при подачі клопотання про скасування забезпечення позову обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких просить позивач, - не доведена.

Враховуючи, що дана заява про скасування забезпечення позову розглядається до вирішення справи по суті, тому суд позбавлений можливості оцінювати докази, якими позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги, за наявності доказів, наданих стороною відповідача ОСОБА_3 на підтвердження не лише його права власності на спірну земельну ділянку, а й на новозбудовані на ній житловий будинок та гараж відповідно до поданої ним декларації у грудні 2019 року. Суд впевнився, що між сторонами дійсно виник спір, разом з тим доказів щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не встановлено, тому забезпечення позову не є співмірним заявленим вимогам.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, у зв`язку із зазначеним вище заява про скасуванню забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158, 259 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати забезпечення позову, накладене ухвалою Цюрупинського районного суду від 10.07.2020 року у цивільній справі № 664/1706/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, - у виді арешту земельної ділянки кадастровий номер .02.001.1207, загальною площею 0,0852 га, цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.09.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. за реєстром №2238, із скасуванням заборони вчинення дій щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Копію ухвали вручити учасникам справи .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 17.08.2020 року.

Суддя: Н.В. Заславець