Справа № 357/6381/20
У Х В А Л А

іменем України

"04" серпня 2020 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О.І., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Зайцева Всеволода Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією у разі законодавчого підняття рівня прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття;

- відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 2218,00 грн.

Ухвалою судді від 24 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 24 вересня 2020 року.

03 серпня 2020 року представником позивача, адвокатом Зайцевим Всеволодом Сергійовичем було подано до суду заяву, зареєстровану за вх. № 29458, про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ) та встановлення заборони йому, а також будь-яким третім особам до набрання судовим рішенням у справі № 357/6381/20 законної сили, проводити відчуження цієї квартири та державну реєстрацію такого відчуження у будь-який передбачений законом спосіб. Також, забезпечити позов у справі № 357/6381/20, шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ), а також будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , - до набрання рішенням по справі № 381/3966/19 законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач наразі офіційного місця роботи та постійного доходу не має, лише планує офіційне працевлаштування, працює неоформленим та неофіційно (періодичні заробітки), на обліку осіб, які потребують працевлаштування, в Державній службі зайнятості не перебуває. Разом з тим, ОСОБА_2 є особою працездатного віку, із задовільним станом здоров`я, має всі фінансові можливості і зобов`язаний законом сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач жодним цінним рухомим чи нерухомим майном, окрім квартири у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не володіє. Відповідач зареєстрований та постійно проживає у вказаній квартирі. До останнього часу позивач, також зареєстрована у цій квартирі, проживала там у якості подружжя разом із ОСОБА_2 та спільною донькою ОСОБА_3 . Однак, внаслідок проблем у подружньому житті та фактичного розпаду сім`ї, починаючи з листопада 2019 року ОСОБА_2 фактично виселив позивачку разом із дитиною із займаної квартири, а у травні 2019 року взагалі подав до ОСОБА_1 позов про розлучення (справа № 9357/4440/20), який був задоволений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 24.06.2020 року. Під час слухання справи № 357/4440/20 в судовому засіданні 24.06.2020 року під звукозапис відповідач заявив, що має намір виписати із вищевказаної квартири як ОСОБА_1 , так і малолітню ОСОБА_3 для забезпечення безперешкодного розпорядження своїм майном (в т.ч. подальшого можливого його продажу). На думку позивачки, вказане нерухоме майно наразі є єдиною гарантією можливості сплати відповідачем аліментів для утримання ОСОБА_3 , доходи від передання такого майна в оренду або його відчуження за відсутності у ОСОБА_2 іншого офіційного джерела доходу є чи не єдиним способом виплати таких аліментів. Продаж, дарування або інше відчуження цього нерухомого майна за відсутності у відповідача іншого доходу, на думку ОСОБА_1 , може суттєво утруднити або взагалі унеможливити виконання судового рішення про призначення та сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 (в разі його ухвалення). Відтак, враховуючи предмет та підстави позову, майновий та матеріальний стан відповідача, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 позивач вважає за доцільне просити суд про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 357/6381/20.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що між позивачем та відповідачем дійсно існує спір щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою про забезпечення позову представник позивача, адвокат Зайцев В.С. просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві приватної власності за ОСОБА_2 та заборонити йому та будь-яким третім особам проводити відчуження цієї квартири та державну реєстрацію такого відчуження у будь-який передбачений законом спосіб. А також заборонити ОСОБА_2 , а також будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації з вищевказаної квартири, до набранням рішення законної сили.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо необхідно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що відповідне майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Посилання представника позивача, адвоката Зайцева В.С. в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість утруднити або взагалі унеможливити фактичне виконання судового рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначена заява представника позивача, адвоката Зайцева В.С. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти будь-які дії третім особам та зняття з реєстрації з вищевказаної квартири малолітньої дитини, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 157, 149-153, 258, 353-354 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача, адвоката Зайцева Всеволода Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити повністю.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов