РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/5316/18

Провадження № 22-ц/4815/814/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Гнатущенко Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 27 січня 2020 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю: адвокат Спічек Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод «Будматеріали і К» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод Будматеріали і К», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року позивачка ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до відповідача ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно заяв про уточнення позовних вимог від 06.06.2019 р. та 22.01.2020 р. просила стягнути з ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 одноразово 289 148 грн. 69 коп.; стягувати з ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 щомісячно 11 807 грн. 50 коп., починаючи з 22.01.2020 р. із збільшенням цієї суми з кожним збільшенням мінімальної заробітної плати на коефіцієнт збільшення до 09 лютого 2020 року.

В обґрунтування позову вказує, що 15.07.2017 р. на робочому місці відповідача внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач і внаслідок дії працівника відповідача, який працював на екскаваторі, який є джерелом підвищеної небезпеки загинув її чоловік і батько неповнолітньої дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» (, 35331, Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд.88) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в інтересах ОСОБА_2 одноразово 289 148 грн. (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок вісім гривень) 69 копійок.

Стягнуто з ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» (, 35331, Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд.88) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в інтересах ОСОБА_2 щомісячно 11 807 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сім гривень) 50 копійок, починаючи з 22 січня 2020 року із збільшенням цієї суми з кожним збільшенням мінімальної заробітної плати на коефіцієнт збільшення до 09 лютого 2020 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на час смерті чоловіка вона перебувала на утриманні померлого та потребувала матеріальної допомоги, враховуючи, що сам по собі факт проживання однією сім`єю із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого і доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й належність до осіб, які мають право на утримання, факт перебування особи на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі.

Крім того зазначив, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним законодавством, а саме ст. 9 ЗУ «Про охорону праці», відповідно до якої відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України, відповідно, позовна вимога щодо відшкодування шкоди пред`явлено до неналежного відповідача.

Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Спічек Г.В., зазначила, що на момент смерті ОСОБА_4 його донька, в інтересах якої подано позов була неповнолітня, а тому відповідно до ст. 1200 ЦК України має право на відшкодування.

Також зазначила, що виплата соціальних виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві не позбавляє потерпілу особу звернутися з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на наведене просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта та інші учаснику судового розгляду в судове засідання не з`явилися та причин неявки суду не повідомили, тому колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача адвокат Спічек Г.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач відповідає незалежно від його вини за завдану шкоду, підстави для звільнення його від відповідальності відсутні, оскільки згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зарезультатами апеляційного суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1997 р., від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27, 29).

ОСОБА_4 батько неповнолітньої ОСОБА_2 працював за цивільно-правовою угодою від 20.06.2017 року №2, укладеною із ТзОВ «Городоцький завод Будматеріали і К»

15.07.2017 р. на робочому місці відповідача внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач і внаслідок дії працівника відповідача екскаваторника ОСОБА_3 , який працював на екскаваторі, який є джерелом підвищеної небезпеки загинув її чоловік і батько неповнолітньої дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Ці обставини стверджуються актом проведення розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 15.07.2017 р. та Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с.10, 18).

Постановою старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 26.12.2017 р. закрито кримінальне провадження №0001143 від 15.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.121).

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами, зокрема є діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років.

Таким чином, як вбачається з аналізу норм ст. 1200 ЦК України та ч.1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» , норма статті 1200 ЦК України є загальною нормою, яка має застосовуватися, якщо не передбачено спеціальних норм. Тобто, стаття 1200 ЦК України може застосовуватися при відшкодуванні шкоди завданої смертю потерпілого у тих випадках, якщо таке відшкодування не регулюється спеціальними нормами.

Натомість ч.1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці», є спеціальною нормою яка розрахована на застосування до тих випадків, коли шкоди завдана смертю потерпілого заподіюється роботодавцем і в такому разіусі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа № 711/9464/15-ц, провадження № 61-1304св18.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод «Будматеріали і К» задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод Будматеріали і К», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич