Провадження № 2-зз/521/62/20
УХВАЛА

іменем України

про скасування заходів забезпечення позову

26 серпня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.

за участю секретаря Шабалдак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №521/12136/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності, заінтересована особа ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 02.06.2020 року звернулася ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №521/12136/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила наступне.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року в рамках вказаної цивільної справи накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення повністю задоволено позовні вимоги, визнано за ОСОБА_2 право власності на 14 частину квартири АДРЕСА_2 , усунуто йому перешкоди в користуванні квартирою, вселено його у квартиру.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності задоволено.

Суд вирішив поділити спільно нажите майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м. Рішення суду набрало чинності 16.04.2018 р.

У зв`язку з набранням вказаним вище судовим рішенням законної сили, останнє підлягає виконанню шляхом державної реєстрації права власності.

Однак, через те, що на даний час, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2015р. арешт на нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 , позивач за зустрічним позовом позбавлений можливості виконати вказане вище судове рішення.

Крім того, станом на сьогоднішній день необхідність забезпечення позову відпала, оскільки спір між сторонами вирішено судом.

Відтак, для забезпечення виконання рішення суду, яке набрали законної сили, існує необхідність в скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих судом, в межах даної справи.

На підставі викладеного, заявник ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

30.06.2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У призначене судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилися, однак від представника заявника надійшла заява через канцелярію суду про розгляд заяви за відсутності заявника та його представника (вхід.№8099 від 24.02.2020 року).

Залучена судом заінтересована особа ОСОБА_3 , викликався судом у визначеному законом порядку через оголошення на сайті «Судова Влада України», однак до суду не з`явився про причини відсутності суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову та матеріали цивільної справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року відкрито провадження по справі (т.1.а.с.16).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року в якості забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с.22).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення повністю задоволено позовні вимоги, визнано за ОСОБА_2 право власності на 14 частину квартири АДРЕСА_2 , усунуто йому перешкоди в користуванні квартирою, вселено його у квартиру.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності задоволено.

Суд вирішив поділити спільно нажите майно подружжя та визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 70 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м (а.с.205-207).

Вказане рішення суду постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 07.02.2019 року залишено без змін. (т.1. а.с.244-247).

В матеріалах справи відсутні відомості про касаційне оскарження рішення суду.

Вказаним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року також було встановлено, що 26 січня 2001 року ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі, придбала квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Левенець Т.П.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру зареєстроване 21 лютого 2001року. Загальна площа квартири 70 кв.м., житлова площа 39,5 кв.м.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. було надано до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали спадкової справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Також, в матеріалах спадкової справи ОСОБА_2 за життя склав заповіт від 12.08.2016 року в якому все своє майно після смерті заповідає ОСОБА_3 . Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 чи іншим спадкоємцям померлого ОСОБА_2 в матеріалах спадкової справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на майно яке належало померлому, а саме 1/2 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спадкової справи, своє майно за життя ОСОБА_2 заповів ОСОБА_3 , однак ОСОБА_3 не звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Згідно ч.1, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, поставляється ухвала.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

Отже таке обтяження становить неправомірне втручання держави у право власності ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене суд погоджується із правовою позицією заявника, вбачає обґрунтованим задовольнити заяву та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись статтями 10, 13, 158, 183, 258, 259, 260, пунктами 8,15.5розділу ХІІІЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №521/12136/15-ц, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2015 року (справа №521/12136/15-ц).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали складено 31.08.2020 року.

Головуючий О.С. Леонов

31.08.20