ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

м. Харків

справа № 615/1084/19

провадження № 22-ц/818/3099/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Жовтонецького Віктора Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року в складі судді Товстолужського О.В.

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави.

З урахуванням уточнень позовна заява мотивована тим, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк». 08.10.2013 року між банком та ОСОБА_4 , яка 26.10.2018 змінила прізвище на ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.24410, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 221143 грн 75 коп., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу «SKODA Octavia», 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер: НОМЕР_2 . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 08.10.2021 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного транспортного засобу, решта перерахована фінансування страхового платежу на інших витрат пов`язаних із купівлею автомобіля. Додатком № 1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого ОСОБА_3 мала сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Станом на дату подання позовної заяви, ОСОБА_3 не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, останній платіж здійснено 30.09.2014. Сума боргу, за кредитним договором станом на 14.06.2019 становить 431439 грн 12 коп.

Також в позові зазначено, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір застави вищезазначеного транспортного засобу, який належав ОСОБА_3 на праві приватної власності. На підставі Договору застави, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. За умовами вказаного Договору застави, відчуження Предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. АТ «Ідея Банк» стало відомо, що всупереч вищевказаному та без письмової згоди позивача, заставодавцем було відчужено предмет застави та актуальним власником якого є ОСОБА_2 . На час реалізації заставленого майна, проведення з ним реєстраційних дій в органах МВС, обтяження припинене не було.

У зв`язку з не виконанням позичальником належним чином взятих на себе зобов`язань, позивач просив суд:- стягнути із ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором № 910.24410 у сумі 431 439 грн. 12 коп.;- вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації;- в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь АТ «Ідея Банк» звернути стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_2 , а саме автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , шляхом реалізації на публічних торгах в порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 910.24410 від 08.10.2013 року у сумі 431439 грн. 12 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем доведено належними та допустимими доказами не виконання відповідачкою належним чином зобов`язань за кредитним договором, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за цим договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки встановлено порушення боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, то у позивача виникло право і на звернення стягнення на предмет застави. Разом з тим, підстав для звернення стягнення на предмет застави шляхом реалізації на публічних торгах в порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів, не вбачається, оскільки спосіб звернення стягнення предмета застави шляхом його продажу сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Тому вимоги АТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави не підлягають задоволенню. У задоволенні позову про вилучення предмета застави та передання його в управління АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації належить відмовити, оскільки ця вимога є похідною від вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

В апеляційній скарзі Жовтонецький В.М., який діє в інтересах АТ «Ідея Банк» посилаючись невідповідність висновків суду обставинам справи внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволені позову банку та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що АТ «Ідея Банк», просив звернути стягнення на предмет застави шляхом його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, а не шляхом його продажу банком будь-якій третій особі, як помилково вважав суд. Спосіб захисту який просив застосувати позивач передбачає собою вчинення дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», що неможливо без виконавчого документа, виданого на виконання відповідного судового рішення.

Рішення суду в частині часткового задоволення позову сторонами по справі не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1, ч.2, ч.5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матералах справи доказами, що відповідно до кредитного договору № 910.24410 від 08.10.2013 року та меморіальних ордерів №910.24410 від 09.10.2013 року, ПАТ «Ідея Банк» надав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 221 143 грн. 75 коп., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки «SKODA Octavia», 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 на строк 96 місяців, тобто до 08.10.2021 року. (а.с.13-21,25,26)

Позивач АТ «Ідея Банк» є правонаступником ПАТ «Ідея Банк», а ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується статутом АТ «Ідея Банк» затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №60 від 21.08.2018 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 26.10.2018 року. (а.с.44-46, 67)

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що вона укладала кредитний договір за яким отримала грошові кошти на придбання автомобіля «SKODA Octavia».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_3 утворилася заборгованість перед банком, яка відповідно розрахунку банку, станом на 14.06.2019 року становить: 431439 грн. 12 коп., яка складається з основного боргу 158 011 грн. 74 коп, простроченого боргу в сумі 52 870 грн 56 коп., прострочених процентів у сумі 219 830 грн 92 коп., строкових процентів у розмірі - 725 грн 90 коп.(а.с.43)

Правильність розрахунку заборгованості, стороною відповідача ОСОБА_3 не оспорювалось.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09 жовтня 2013 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу №910.24410, згідно умов якого, остання передала у заставу належний їй автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 .(а.с.27-28).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 42110178 від 09.10.2013 року, до реєстру обтяжень рухомого майна внесено автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 . Термін дії до 09.10.2018 року. (а.с.30-31).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 60878924 від 19.07.2019 року, в реєстр обтяжень рухомого майна внесені зміни відомостей про обтяження вищевказаного автомобіля, а саме встановлено термін дії обтяження до 05.10.2023 року. (а.с.32-34)

При цьому, відомості про оформлення застави було внесено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна 09.10.2013, з терміном дії до 09.10.2018 року, а в подальшому внесено зміни про відомості про обтяження з терміном дії до 05.10.2023 року.

Як вбачається Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , з державним номером: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4 на даний час з 19.06.2014 року зареєстрований за ОСОБА_2 Номерний знак автомобіля змінений на НОМЕР_4 . (а.с.76)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , належить ОСОБА_2 (а.с.151)

Згідно умов п. 1 § 1 договору застави транспортного засобу 910.24410, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 910.24410 08.10.2013 року, ОСОБА_3 (заставодавець) передала у заставу належний їй автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер: НОМЕР_2 .

Пунктом 2 § 2 Договору застави транспортного засобу 910.24410 передбачено, що застави - відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов`язаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права керування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється Заставодавцем тільки за письмовою згодою Заставодержателя.

Пунктом 1 § 3 Договору застави транспортного засобу 910.24410 передбачено, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) - зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 §5 Договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п. 5 §5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави.

Параграфом 4 кредитного договору № 910.24410 від 08.10.2013 року визначено, що забезпеченням виконання за даним договором є застава транспортного засобу, вказаного в п. 2 § 1 договору, згідно з договором застави, який укладається сторонами.

У пунктах 1, 2 § 5 договору застави від 09.10.2013 року сторони погодили, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або договором застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.

Ухвалюючи рішення у справі судом першої інстанції вірно встановлено, що на час реалізації транспортного засобу існувало обтяження. Відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень рухомого майна, АТ «Ідея Банк» є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а ОСОБА_2 є особою щодо якої застава зберегла чинність. Оскільки, зобов`язання за кредитним договором від 08.10.2013 року ОСОБА_3 не виконані, застава щодо автомобіля SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який переданий банку для забезпечення виконання за цим кредитним договором, є діючою.

Правильно встановивши фактичні обставини суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що звернення стягнення у спосіб який просив позивач є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно.

Разом з тим з позовними вимогами про визнання за позивачем права власності або продаж заставодержателем предмета застави третій особі, що є позасудовими способами звернення стягнення згідно умов договору застави, позивач не звертався. А просив суд звернути стягнення саме на підставі рішення суду шляхом реалізації на публічних торгах в порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Правовідносини щодо належного виконання зобов`язань та звернення стягнення на предмет застави урегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про заставу», а також Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який є спеціальним законом.

Так, відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна,незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина перша статті 27 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України (435-15) за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про помилковість рішення суду в оскаржуваній частині та можливість задоволення вимог кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними, за рахунок майна ОСОБА_2 , що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

За положеннями пункту 3 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду мають зазначатись, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення.

Вимоги банку про вилучення предмета застави та передачу його на період реалізації є правомірними та необхідними заходами. Незважаючи на те, що в договорі застави передбачені повноваження заставодержателя щодо вилучення у відповідача предмета застави та передачі його в управління банку, для того, щоб державний виконавець під час виконання рішення суду (відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження») вилучив у боржника транспортний засіб та передав його на зберігання стягувачу, про це повинно бути зазначено в рішенні суду.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1136цс17.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що вилучення та передача предмета застави заставодержателю є передбаченим законом примусовим заходом щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження, що вживається на підставі рішення суду на період до його реалізації, якщо такий необхідний. Такий спосіб захисту є ефективним і відповідає правилу статті 5 ЦПК України та природі цивільних відносин, що виникли між сторонами спору.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що позовні вимоги про вилучення та передачу автомобілю банку на період його реалізації також підлягають задоволенню.

Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового рішення першої інстанції в межах перегляду справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з вимогами про перегляд 2 позовних вимог немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 97007,39 грн, в той час як згідно вимог ЗУ «Про судовий збір» повинно бути сплачено 5763 грн за перегляд справи судом апеляційної інстанції в межах вимог. За розгляд в суді першої інстанції 2 вимог немайнового характеру позивачем судовий збір у розмірі 3842 грн сплачено не було, а було сплачено лише судовий збір у розмірі 6471, 59 грн за розгляд позовної вимоги майнового характеру.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема: з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а саме, за наслідками розгляду скарги задоволено дві самостійні вимоги немайнового характеру, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках судовий збір у розмірі 5763 грн. Переплата відповідачем судового збору у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції не може бути покладена на відповідачів відповідно до вимог закону України «Про судовий збір». Крім того, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачів 3842 грн судового збору на користь держави у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, ст. 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Жовтонецького Віктора Миколайовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року в частині відмови у задоволені позову Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави та вилучення предмету застави задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 910.24410 від 08.10.2013, що станом на 14.06.2019 становить: 431439 грн 12 коп., яка складається з основного боргу 158011 грн 74 коп, простроченого боргу в сумі 52870 грн 56 коп., прострочених процентів у сумі 219 830 грн 92 коп., строкових процентів у розмірі - 725 грн 90 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Вилучити у ОСОБА_2 (транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 (що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ), ОСОБА_2 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ) в дохід держави судовий збір 3842 грн за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 (що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ), ОСОБА_2 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Валова, 11, ) судовий збір 5763 грн у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 13 серпня 2020 року

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді : О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук