єдиний унікальний номер справи 546/1213/18
номер провадження 2/546/83/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

представника позивача Цокало Т.М.,

представника відповідача Назаревича І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цивільної справи № 546/1213/18 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

29 січня 2020 року СТОВ «СВІТОЧ» звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 400,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, із посиланням на частини 5, 6 статті 142, частину 9 статті 141 ЦПК України, зазначає, що ухвалою суду від 22.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до СТОВ «СВІТОЧ» про розірвання договору оренди землі залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Відповідач вважає дії позивача необґрунтованими з наступних підстав: - позивачем подано безпідставний позов, який спростовується відзивом; - відповіді на відзив до суду не надано, позивач мав можливість з 04.03.2019 подати до суду заяву про залишення позову без розгляду за своєю ініціативою або надати заяву про розгляд справи за його відсутності; - представник позивача ухилився від перемовин зі стороною відповідача, не попереджав про свою неявку у засідання, у зв`язку з чим представник відповідача прибував у засідання.

Саме такі дії, на думку відповідача, свідчать про зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами.

Також зазначає, що СТОВ «СВІТОЧ» є соціально відповідальним підприємством та неухильно додержується положень договорів оренди землі та на даний час несе репутаційні та іміджеві втрати через дану цивільну справу, яка в подальшому залишилась без розгляду.

11.02.2020 представником позивача подано письмові заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які обґрунтовані наступним: - відповідач у відзиві не спростував позов з мотивів його безпідставності; - не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; - надання відповіді на відзив є правом позивача, але не обов`язком. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви відповідача (а.с.113-115).

Розгляд даної заяви не було завершено у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19.

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення повторного автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 07.02.2020.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 03.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді ОСОБА_2 , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.

Ухвалою від 11.08.2020 заяву СТОВ «Світоч» про компенсацію здійснених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Світоч» про розірвання договору оренди прийнято до розгляду та судовий розгляд призначено на 10:30 год. 19.08.2020, про що повідомлено учасників справи.

Представник відповідача СТОВ «СВІТОЧ» - адвокат Назаревич І.Р. у судовому засіданні заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи підтримав та просив задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом, викладеному у заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. у судовому засіданні письмові заперечення підтримала та просила відмовити у задоволенні заяви відповідача. Надала пояснення, аналогічні за змістом, викладеному у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

22.01.2020 ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про розірвання договору оренди землі залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.

Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача або зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами.

Таким чином, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому саме вони полягають, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини, а також чим це підтверджується.

Залишення заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. На цій стадії судового процесу суд не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості позовної заяви, не встановлює фактичні обставини, не досліджує надані докази та не надає доводам сторін відповідної оцінки, оскільки не розглядає спір по суті. Тобто, вирішення питання обґрунтованості чи безпідставності та доведеності заявлених позовних вимог входить до виключних повноважень суду, який має зробити висновки за результатами розгляду цивільної справи по суті.

У даному випадку справа по суті судом не розглядалася, а тому будь-які твердження відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності позову, що підтверджується його відзивом на позов, суд вважає оціночними судженнями сторони відповідача.

З огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї доказів, не вбачається наявність підстав стверджувати, що виниклий спір носить очевидно штучний характер та у ньому відсутній предмет спору.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та забезпечує безумовний доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, тому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц.

Доводи відповідача про те, що позовна заява залишена судом без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача, яка не повідомила про причини своєї неявки, що являється бездіяльністю позивача та доводить необґрунтованість його дій і зловживання ним своїми правами, не заслуговують на увагу, оскільки залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належно повідомленого позивача або який не повідомив про причини неявки є стадією цивільного процесу, а тому законодавець, як наслідок неявки такого позивача, передбачив право суду залишити у такому випадку позов без розгляду і це не можна розцінювати як бездіяльність сторони позивача. Явка у судове засідання є правом сторони позивача, який повинен усвідомлювати правові наслідки своєї неявки, у тому числі й щодо залишення позову без розгляду.

Таким чином, сам по собі факт неявки позивача та його представника у судове засідання не є зловживанням процесуальними правами у розумінні ст. 44 ЦПК України.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що нормами ЦПК України та іншими нормативно-правовими актами не передбачено обов`язку сторони позивача брати участь у перемовинах зі стороною відповідача щодо явки у судове засідання.

Твердження відповідача про те, що ненадання позивачем відповіді на відзив також свідчить про необґрунтованість дій та зловживання позивачем своїми процесуальними правами, судом не беруться до уваги, оскільки надання відповіді на відзив є правом позивача, а не його обов`язком, а тому не вчинення таких дій не може свідчити про їх необґрунтованість.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах диспозитивної, що надає учасникам справи повноваження вільно розпоряджатися своїми правами.

За таких обставин, вказівки заявника на ту обставину, що позивач не скористався правом урегулювання спору не свідчить про необґрунтованість його дій, а лише вказує на те, що позивач на власний розсуд розпоряджався наданими йому процесуальним законом правами щодо урегулювання спору у позасудовому порядку, оскільки це є його правом, а не обов`язком.

Посилання відповідача на те, що товариство несе репутаційні та іміджеві втрати через дану справу, а також як пояснив в судовому засіданні представник відповідача через ряд інших аналогічних справ, які до даного часу перебувають в провадженні суду, судом не беруться до уваги, оскільки перебування в провадженні суду інших аналогічних справ не впливає на обставини даної справи та відповідачем не доведено, що питання захисту репутації юридичної особи вирішувалося у встановленому законом порядку та під час його вирішення було встановлено, що репутаційні та іміджеві втрати відповідача спричинені та виникли саме внаслідок дій позивача у даній справі.

Інших необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій позивача та його вини суду заявником не доведено.

Таким чином, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами наявність підстав для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи відповідно до норм ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України.

Суд прийшов до висновку, що наведені у заяві обставини, які на думку відповідача, свідчать про необґрунтованість дій позивача та зловживання ним своїми процесуальними правами, носять характер припущень та ґрунтуються на довільному власному тлумаченні правових норм, у зв`язку з чим не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки доказування відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає вимоги відповідача необґрунтованими та недоведеними, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 142, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2020 року.

Суддя О.О. Романенко