Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/367/20
Номер провадження 4-с/530/109/20

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Дем`янченка С.М., за участю секретаря Тараненко Т.І., представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Зінченко О.Г. розглянувши в відкритому судовому засіданні, в м. Зіньків Полтавської області, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у ВП 24246939, суб"єкт оскарження: Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державний виконавець Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксана Миколаївна, боржник : ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксани Миколаївни, щодо незаконного, необгрунтованого і безпідставного внесення нею відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, за фактичної відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Зобов`язати старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксани Миколаївни, виключити із єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , які були нею незаконно, необґрунтовано і безпідставно внесені за фактичної відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Посилаючись на те, що Зіньківським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), здійснюється виконавче провадження ВП №24246939, з виконання виконавчого листа №2-989 2010 р., виданого Зіньківським районним судом Полтавської області 17 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. 14.03.2020 року боржникові надійшов лист від Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яким окрім іншого боржникові було надіслано повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 10.03.2020 року № 4097 за підписом державного виконавця Фалько О.М., в якому зазначається про те, що відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників. Державний виконавець вмотивовує його тим, що начебто станом на 10.03.2020 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 10.03.2020 року за період з 01.11.2019 року по 01.03.2020 року становить 12852,92 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Скаржник не погоджується з розрахунком заборгованості , оскільки розрахунок від 10.03.2020 року на який посилається державний виконавець є неправдивим, необгрунтованим і безпідставним, а отже не може свідчити про наявність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів в сумі 12852,92 грн. Державний виконавець складаючи вищезазначену довідку-розрахунок від 10.03.2020 року не викликав боржника для надання пояснень, а тому не міг передбачити і не врахував того, що ще 25 січня 2020 року, за взаємною домовленістю між боржником та стягувачем, боржник в рахунок аліментів купив для двох дітей, два нових мобільних телефони на загальну суму 13355,60 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 25.01.2020 року. Тобто станом на 01.03.2020 року заборгованість відсутня.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у ВП 24246939, суб"єкт оскарження: Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), державний виконавець Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксана Миколаївна, боржник : ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 прийнято до провадження ( а.с.13).

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник адвоката Зінченко О.Г. скаргу підтримали, просили задовольнити, представник Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) та державний виконавець Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксана Миколаївна в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду відзив та просили розгляд скарги провести у їх відсутність, заперечували стосовно задоволення скарги, стягувач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася , належним чином повідомлена, про причину неяки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 та його представника адвоката Зінченко О.Г., прийнявши до уваги відзив державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько О.М., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 24246939 приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні в Зіньківському районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавчий лист від 17.09.2010 року № 2-989 виданий Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2010 грн і до досягнення повноліття дитини ( а.с.5). 09.02.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції Бульбаковим Є.О. було відкрито виконавче провадження № 24246939 з виконання виконавчого листа від 17.09.2010 року № 2-989 ( а.с.34-35). Постановою від 06.01.2020 року виконавче провадження № 24246939 передано державному виконавцю Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксані Миколаївні (а.с.211). Згідно повідомлення державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько О.М. від 10.03.2020 року внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників ( а.с.230). Як вбачається з інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 станом на 10.03.2020 року значиться боржником в реєстрі (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_5 є особою ( державним виконавцем), на яку покладено примусове виконання рішень.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження передбачений порядок стягнення аліментів.

Приписами ч.1 ст.76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ч.ч.1,4 ст.81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Під час виконання вищевказаного судового рішення у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку державного виконавця станом на 10.03.2020 року становив 12852,92 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Внаслідок чого відповідно до вимог ст. 9 Закону України Про виконавче провадження та п.5 розділу XVI інструкції з організації примусового виконання рішень ,затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

У відповідності до ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно до положень ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Суд не приймає до уваги твердження представника скаржника про те, що державний виконавець при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментах від 10.03.2020 року не зарахував фіскальний чек про покупку дітям в рахунок аліментів двох мобільних телефонів на суму 13355,60 грн від 25.01.2020 року внаслідок чого у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у сумі 12852,00 грн, оскільки з копії фіскального чеку магазину Фокстрот від 25.01.2020 року (а.с.9), який приєднано до матеріалів справи та не було надано державному виконавцю вбачається, що дійсно здійснено покупку двох смартфонів Xiaomi на загальну суму 13355,60 грн ( а.с.9), проте не зазначено, що покупку робив саме ОСОБА_1 в рахунок стягнутих з нього аліментів. А тому суд вважає, що розрахунок заборгованості є законним та обґрунтованим, таким, що складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Більше того, ОСОБА_1 не звертався до суду ні зі скаргою на дії державного виконавця щодо не зарахування сплат по аліментах, оскарження здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах, ні з позовом щодо визначення суми заборгованості по аліментах у разі наявності спору. Аналізуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що державний виконавець на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження», діяв в межах наданої компетенції, з дотриманням вимог чинного законодавства та його дії є правомірними.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи зі змісту ст. 6 Конвенції, право на виконання судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд, підлягає судовому захисту в контексті гарантованих законом прав як стягувача, так і боржника по справі, які є рівними учасниками виниклих правовідносин щодо виконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про безпідставність доводів боржника, приведених у скарзі про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксани Миколаївни, щодо незаконного, необгрунтованого і безпідставного внесення нею відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, за фактичної відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Зобов`язати старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксани Миколаївни, виключити із єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , які були нею незаконно, необгрунтовано і безпідставно внесені за фактичної відсутності у нього заборгованості зі сплати аліментів, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного та керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 76, 81, 258-261,449,451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця у ВП 24246939, суб"єкт оскарження: Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), державний виконавець Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Фалько Оксана Миколаївна, боржник : ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено 03.09.2020 р.

Суддя -