Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді - Шалоти К.В., за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ CПРАВИ

1.1. 11.10.2019 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі також відповідачі), в якому просила визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

1.2. Позов обгрунтовувався тим, що 01.10.2019 позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в якій на момент укладення правочину були зареєстровані члени сім`ї колишнього власника, які не проживають у цій квартирі з 1990 року.

1.3. Посилаючись на те, відповідачі у догляді житла, сплаті комунальних послуг не приймають участі, внаслідок чого позивач несе зайві матеріальні витрати, остання звернулась до суду з даним позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 01.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/10052/19, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

2.2. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглядати за його та позивача відсутності (а.с. 105).

2.3. Відповідачі у судові засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця їх проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://kl.zt.court.gov.ua/).

2.4. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

3.1. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,06 кв. м., що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського округу Стражник Т.О., зареєстрованим за №15785 та зареєстрованим Житомирським обласним державним підприємством по інвентаризації за реєстровим №46250 (а.с. 12-21).

3.2. У квартирі АДРЕСА_1 станом на 13.09.2019 зареєстровані ОСОБА_2 , 1969 року народження та ОСОБА_3 , 1972 року народження, що стверджується довідкою ТОВ "КК КомЕнерго-Житомир" (а.с. 30).

3.3. Відповідно до акту від 20.09.2019, складеного за участі майстра ОСОБА_4 , головного інженера ОСОБА_5 , інженера ОСОБА_6 , сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що проживають по АДРЕСА_1 , затвердженого директором ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» Нікітіним Н. М. стверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не проживають в квартири АДРЕСА_1 з 1990 року (а.с.23).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

4.2. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

4.3. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

4.4. За приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

4.5. Частиною першої статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

4.6. Частиною першою статті 156 Житлового кодексу УРСР та статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

4.7. Згідно частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виникли спірні відносини з приводу втрати права на користування жилим приміщенням.

5.2. Судом враховується, що позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 , а тому позивач наділена правом вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження вказаним приміщенням.

5.3. З матеріалів справи вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які наділені правом користування цим житлом.

5.4. Позивач вказувала, що відповідачі з 1990 року у спірній квартирі не проживають, не приймають участі в оплаті комунальних послуг, внаслідок чого вона несе зайві витрати.

5.5. За таких обставин, враховуючи тривалу відсутність у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу, членів сім"ї колишнього власника - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що стверджується відповідним актом від 20.09.2019, у зв`язку з чим позивач як власник вимушена нести додаткові витрати на утримання приміщення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збір у розмірі по 840 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачі:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП невідомий

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП невідомий

Суддя К. В. Шалота