ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/11211/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/594/20

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Висоцької Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16.03.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2020 було залишено без руху, та запропоновано заявнику надати до канцелярії Чернігівського апеляційного суду оригінал квитанції в розмірі 104 695,94 грн, або надати підтверджуючі дані щодо наявності пільг або підстав для звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення або зменшення розміру судового збору, надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2020. Заявнику було роз`яснено, що в разі невиконання вимог в частині надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення місцевого суду - у відкритті провадження буде відмовлено, у невиконанні інших вимог ухвали - апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Копія ухвали апеляційного суду від 16.03.2020 направлялась неодноразово заявнику рекомендованими листами за його адресами зазначеними в матеріалах справи (а.с. 109, 110, 112, 119, 124, 128, 139), в тому числі і за адресами зазначеними в апеляційній скарзі, проте вся судова кореспонденція повернулась до суду апеляційної інстанції не врученою з відмітками «за закінченням терміном зберігання» (а.с. 115-118, 120-121, 126-127, 129-134, 137-138, 140-141, 143-148).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 18.08.2020 зазначені в ухвалі суду недоліки апеляційної скарги заявником в наданий строк не усунуто.

Будь-яких заяв про зміну адреси для листування до суду апеляційної інстанції заявником подано не було.

Згідно з ч. ч. 1, 2 п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумний, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч. 2 ст. 121 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положенням ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 року по справі № 0870/8014/12 зазначив, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання" свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Виходячи з викладеного вище, подавши апеляційну скаргу заявник жодного разу не поцікавилася рухом своєї скарги, не отримував поштову кореспонденцію, направлену апеляційним судом, що розцінюється апеляційним судом як втрата останнім будь-якої зацікавленості подальшою долею своєї апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.185 та ч.2 ст.357 ЦПК України якщо особа, яка подала скаргу, відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ч. 3 ст. 357 цього Кодексу, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Враховуючи наведене, а також обставину ігнорування отримання судової поштової кореспонденції по справі, що також підтверджується листом у відповідь на запит апеляційного суду від АТ «Укрпошта» від 13.05.2020 (а.с. 122) з якого вбачається, що рекомендовані листи з повідомленнями про вручення на ім`я ОСОБА_1 були повернуті на адресу суду за закінченням терму зберігання, неможливість вручення поштової кореспонденції апелянту, враховуючи його небажання отримувати поштову кореспонденцію, апеляційну скаргу належить вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Крім того, судом враховано, що Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, від 02.04.2020 р. № 255, від 21.05.2020 р. №392, від 22.04.2020 р. № 291 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, та продовжено до 31 липня 2020 року.

18.06.2020 Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (законопроєкт № 3383).

Законом удосконалено норми Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом визначено можливість суду за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених кодексом), поновлювати строки, встановлені у статтях вищезазначених процесуальних кодексів, а також продовжувати процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину.

Законом для усунення прогалин законодавства та удосконалення норм ГПК України, ЦПК України та КАС України розширено перелік статей, які стосуються поновлення процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ГПК України, п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, пункту 3 Прикінцевих положень КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Як вбачається, будь-яких клопотань щодо продовження строку у визначений процесуальним законом строк до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було подано, крім того строк щодо подання такої заяви минув.

Таким чином, з врахуванням викладеного вище, апеляційну скаргу належить вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Згідно з ч.2 ст. 357 та ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст.185, ч.2 ст.357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Н. В. Висоцька