П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Київ

Справа №761/44579/19

Резолютивна частина постанови оголошена 12 серпня 2020 року

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс»

Справа №761/44579/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/6167/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Осаулова А.А. 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг за централізоване опалення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», у якому просила зобов`язати ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2016 року по 31.03.2017, виключивши із структури тарифу вартість природнього газу, ціна на який була визнана незаконною в відповідному періоді.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником, зареєстрована та мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуги з централізованого опалення, де постачальником є підприємство ТОВ «Ковальська-Житлосервіс». Позивач вважає, що її права як споживача послуги з централізованого опалення порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року ціна на послуги з централізованого опалення була значно завищена за рахунок включення до їхньої собівартості незаконної, економічно необгрунтованої і завищеної ціни на природний газ.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року по справі № 826/9665/16 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 з моменту її прийняття. У рішенні від 04.03.2019 року по справі №826/9665/16 суд прямо зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 є нечинною з моменту її прийняття, а, особи, права та охоронювані законом інтереси, яких порушувались протиправним актом, що визнаний нечинним, у подальшому мають право звертатись до уповноважених органів для відновлення. своїх порушених прав.

Попередня до затвердженої постановою КМУ № 315 гранична роздрібна ціна на природний газ діяла лише до 31.04.2016, а гранична роздрібна ціна на природний газ у період з 01.05.2016 по 31.03.2017 - 6879 грн/1000м3 судом визнана економічно необґрунтованою, протиправною та нечинною. Позивачка зверталася до відповідача з Заявою про здійснення перерахунку сплачених сум за централізоване опалення від 19.08.2019, проте їй було відмовлено листом Директора ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» №888 від 24.09.2019.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Скориставшись своїм правом, наданим ч.1 ст.360 ЦПК України, відповідачем по справі ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає її доводи необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» Чендакова І.О. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Судова повістка, яка надсилалася ОСОБА_1 повернулася до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником, зареєстрована та мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 7) та копією паспорта (а.с.5).

ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» є експлуатуючою організацією у будинку АДРЕСА_2 , на підставі Наказу № 7 ПАТ «Радіант» від 4 березня 2013 р. про передачу на баланс, обслуговування та експлуатацію жилого-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного призначення, торговим центром та підземним паркінгом по АДРЕСА_2 , 3 (І, II, III черги будівництва) та виконує функції із утримання будинку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з користувачами житлових та нежитлових приміщень за надані комунальні послуги.

Згідно ч. 3 ст. 24 Житлового кодексу Української PCP визначено, що жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією.

Відповідно до статті 162 ЖК України закріплено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2014 № 1875-IV, що діяв у спірний період, було закріплено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Між позивачем як споживачем житлово-комунальних послуг та відповідачем як їх виконавцем було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 22 квітня 2013 року, предметом якого є зобов`язання виконавця своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно розділу І загальних положень Закону 1875-IV статті 1 комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону 1875-IV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Частиною 3 ст. 16 Закону 1875-IV було визначено, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об`єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила здійснити перерахунок вартості послуг централізованого опалення на підставі рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року по справі № 826/9665/16 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 з моменту її прийняття.

Так, у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року по справі №826/9665/16 суд зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 є нечинною з моменту її прийняття, а, особи, права та охоронювані законом інтереси, яких порушувались протиправним актом, що визнаний нечинним, у подальшому мають право звертатись до уповноважених органів для відновлення. своїх порушених прав.

Разом з тим, абзацом 2 ч. 4 ст. 16 Закону 1875-IV було визначено, що виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма фіксації факту не надання (не належне надання), надання не в повному обсязі або не належної якості послуг з централізованого опалення затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р. (далі - Постанова № 630) «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила), а саме: Акт-претензія про неналежне надання або не надання послуг (Додаток 2 до Правил)

Крім того, для забезпечення Відповідачем безперебійного надання споживачам послуг з централізованого опалення по будинку АДРЕСА_2 , у відповідності до норм чинного законодавства (ст. 20 ЗУ «Про теплопостачання», ст. 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 7 Закону 1875-IV, постанови КМУ № 869 від 01 червня 2011р. «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги») діяли, у спірний період, встановлені розпорядженнями Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 245 від 20.04.2016 та № 896 від 26.09.2016 тарифи на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води та вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку теплової енергії.

Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 245 від 20.04.2016 та № 896 від 26.09.2016 не були скасовані чи визнані нечинними, та діяли в спірний період.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна