МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа №370/390/20

"10" серпня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді Мазки Н.Б., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що з 23.10.1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/1711/18 від 23.08.2018 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано шлюб, їй було залишено прізвище шлюбне прізвище ОСОБА_5 .

14.09.2019 року між нею, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений шлюб.

Від спільного сімейного життя з відповідачем ОСОБА_2 є четверо дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розлучення з відповідачем ОСОБА_2 молодший син ОСОБА_4 2011 року народження, залишився проживати разом з нею, позивачкою, в її новій родині та перебуває на повному її утриманні та вихованні, навчається у школі, стан його здоров`я задовільний, встановленої групи інвалідності не має.

Вона разом з сином ОСОБА_11 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають без реєстрації місця проживання в будинку її чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час вона не працевлаштована, оскільки вагітна та перебуває у декретній відпустці. Встановленої групи інвалідності чи серйозних проблем зі станом здоров`я не має. Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні, догляді, вихованні сина ОСОБА_11

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований військова частина НОМЕР_1 , має стабільний дохід. Непрацездатних батьків на утриманні не має, стан його здоров`я задовільний, встановленої групи інвалідності не має. На дату звернення до суду з відповідачем проживає син ОСОБА_10 2003 року народження.

Позивач ОСОБА_3 просить: - стягувати з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 2011 року народження, аліменти у розмірі 25 відсотків від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500.00 гривень.

Згідно ухвали суду від 06.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач ОСОБА_2 отримав 22.04.2020 року копію позовної заяви, ухвалу суду від 06.03.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №067, та 21.05.2020 року надав відзив, в якому зазначив про те, що просить задовольнити позов частково та стягувати з нього на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, що складає 2333.00 гривень та перевищуватиме 100% прожиткового мінімуму на дитину, з посиланням на те, що в шлюбі з позивачкою має дітей, з яких дві старші доньки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вже досягли 19 та 20 річного віку та проживають окремо від батьків. Син ОСОБА_11 проживає з відповідачкою, а син ОСОБА_14 , якому скоро виповниться 17 років, проживає разом з ним, відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка створює перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_11 , його вихованні. Останнім часом позивачка не надає можливості повноцінно спілкуватися із сином ОСОБА_11 . Відповідач вказує, що частково заперечує проти твердження позивачки про те, що він не бере участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_11 , як і той факт, що всі витрати для повноцінного його забезпечення покладені виключно на позивачку. Він ніколи не відмовлявся матеріально утримувати сина. Оскільки не думав про те, що на якомусь етапі життя доведеться доказувати такі обставини, то належних документів про надання грошей та інший речей для малолітнього ОСОБА_11 не зберіг і не може надати суду. Однак частково такі обставини може довести фіскальним та товарним чеками від 02.11.2019 року та 15.11.2019 року, згідно яких придбавав для сина ОСОБА_11 одяг та мобільний телефон та впевнений, що позивачкою ці обставини не будуть заперечуватися. Відповідач просить прийняти до уваги, що на даний час проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; іншого нерухомого майна, житлових та не житлових приміщень, грошових вкладів не має. На його повному триманні перебуває спільний із позивачкою син ОСОБА_10 , який навчається у коледжі ПВНЗ «Міжнародний науковотехнічний університете ім.Ю.Бугая». у відповідно до договору №0320 від 02.08.2019 року про надання освітніх послуг, навчання у вказаному навчальному закладі платне і у загальній сумі складає 43941.00 гривень, яку необхідно внести поетапно згідно графіку. На даний час він, відповідач особисто забезпечує сина ОСОБА_14 , оплачує грошові кошти на навчання, за проживання у гуртожитку та на придбання всіх інших речей, що необхідні для нормального розвитку дитини. При цьому позивачка ОСОБА_3 , не приймає участі у утриманні, вихованні та розвитку ОСОБА_14 , покладаючи даний обов`язок одноособово на нього, відповідача. Позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги на суму стягнення безпідставно зазначає, що на його, відповідача утриманні не перебувають непрацездатні батьки. В АДРЕСА_3 проживає його престаріла мати, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій вже виповнилося 73 роки. Вона потребує постійної допомоги як фізичної так і допомоги у матеріально-грошовому плані, розмір пенсії, яку вона отримує не достатній для нормального життя. Таким чином, на даний час на його одноособовому повному утриманні перебуває як неповнолітній син ОСОБА_14 , так і непрацездатна мати ОСОБА_16 . На даний час він, відповідач має нормальний стан здоров`я, має постійну роботу та заробіток, який у середньому складає 14000.00 гривень на місяць. ј частка від доходу складає 3500.00 гривень, при цьому прожитковий мінімуму для дитини від 6 до 18 років складає 2218.00 гривень. На думку відповідача стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки від ходові являється завищеною, враховуючи, що це у певній мірі виплине на його можливість фінансового забезпечення сина ОСОБА_14 , на його право достатнього забезпечення гармонійного розвитку. З урахуванням вищезазначеного відповідач просить задовольнити позов про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, що складатиме 2333.00 гривень та перевищує 100% прожиткового мінімуму на дитину (а.с.31-33).

У відповіді за відзив позивачка ОСОБА_3 вказує, що заперечує проти доводів, викладених відповідачем у відзиві та зазначає, що сайту судової влади України дізналася, що у провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа (наказне провадження) №370/1074/20 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заявником у якій є відповідач ОСОБА_2 , а боржником вона, позивачка. Отже, згідно судовому наказу відповідач ОСОБА_2 з травня 2020 року стягуватиме з неї, позивачки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 25% доходів на утримання спільного неповнолітнього сина ОСОБА_10 . Після звернення судового наказу до виконання відповідач буде отримувати додатковий дохід в розмірі сплачуваних нею аліментів. Позивачка звертає увагу на те, що окрім сина ОСОБА_4 має на утриманні новонародженого сина ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Оскільки найменшій дитині наразі трошки більше місяця, а вона перебуває у декретній відпустці, ще тривалий час її доходи будуть складатися лише з державної соціальної допомоги по народженню дитини, яка за своїм розміром є незначною, що унеможливлює в повній мірі задовольняти потреби дітей. Син ОСОБА_4 навчається в Наливайківській НВО «Загальноосвітня школа I-II ступенів дитячий садочок». Значну частину сімейного бюджету вона витрачає на задоволення потреб дитини, пов`язаних з навчанням, розвитком, здоров`ям, забезпеченням дитини сезонним одягом, взуттям, навчальними обладнанням, збалансованим харчуванням. В подальшому дані потреби сина тільки зростатимуть у матеріальному відношенні. Зазначена відповідачем інформація щодо проживання з ним нашої спільної повнолітньої доньки ОСОБА_18 2001 року народження, є недостовірною, оскільки донька вже близько шести місяців проживає й її, позивачки новій родині в селі Наливайківка. Є безпідставним посиланні відповідача щодо її перешкоджання у спілкуванні, участі у вихованні та повноцінному забезпечення дитини ОСОБА_4 , оскільки вона жодному з їхніх спільних дітей ніколи не забороняла та не перешкоджала у спілкуванні з батьком. Відповідач вільно спілкується з сином ОСОБА_11 . Вказівка відповідача на те, що він приймає участь в утриманні сина ОСОБА_11 є неправдивою та надуманою. З моменту окремого проживання, з червня 2018 року, відповідач жодного разу не надавав кошти на утримання дитини, єдиний раз купив одяг на суму 1110 гривень. Окрім того, подарований сину ОСОБА_11 телефон на день народження, відповідач подає як доказ участі в утриманні дитини. Вказана відповідачем інформація про утримання ним матері-пенсіонерки є надуманою. Ним не надано доказів щодо доходів матері та потреби в утриманні з боку відповідача. Сам по собі пенсійний вік не є підставою вважати, що матір потребує матеріальної підтримки та доказом того, що відповідач надає цю матеріальну підтримку. Окрім того, відповідач не являється єдиною дитиною у своєї матері. В одному будинку з матір`ю відповідача у селі Ніжиловичі проживає її донька, сестра відповідача, на яку ОСОБА_15 за життя перереєструвала усе своє майно, і яка по факту здійснює догляд та утримання матері-пенсіонерки. Потреби сина з віком збільшуватимуться та будуть більш економічно затратними, а встановлений розмір аліментів залишатиметься незмінним до повноліття дитини, існує вкрай низька ймовірність того, що в майбутньому виникнуть підстави для його перегляду. Позивач просить задовольнити її позовні вимоги (а.с.43-45).

Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вирішуючи спір, суд виходить з вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Між сторонами виникли правовідносини, які регламентуються вимогами ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що відповідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 23.08.2018 року №370/1711/18, розірвано шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14.09.2019 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 14.09.2019 року, про що складено відповідний актовий запис №125 (а.с.11).

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.03.2011 року виконавчим комітетом Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , його батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_20 (а.с.12).

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_4 , виданого 01.07.2003 року Ніжиловицькою сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , його батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_20 (а.с.42).

Згідно довідки №32 від 27.01.2020 року, виданої Ніжиловицькою сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

З довідки №27 від 27.01.2020 року, виданої Наливайківською сільською радою Макарівського району Київської області, акту обстеження від 28.01.202 року, вбачається, що ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Згідно договору №0329/18 від 02.08.2015 року про надання освітніх послуг, укладеного між коледжем ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» ОСОБА_2 для ОСОБА_10 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 43941.00 гривня. З квитанції №27 від 28.08.2019 року вбачається сплата ОСОБА_2 за освітні послуги 10120.00 гривень (а.с.35, 36).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено.
Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходить непрацездатна мати пенсійного віку, оскільки не надано належних тому доказів.
Згідно квитанції №0J344257м від 10.02.2020 року ОСОБА_3 сплатила за підготовку позовної заяви 500.00 гривень.
Керуючись вимогами ст.180, ч.3 ст.181, ст.182 СК України, ст.263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який має ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 відсотків від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2020 року і до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який має ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840.40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який має ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 500.00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, п.3 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 16.06.2020 року.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 10.08.2020 року.

Суддя