ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1292/18Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/294/20 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 301030300
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянтів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника

ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року (ухвалене суддею Іваницьким О.Р., дату складання повного тексту не зазначено) у цивільній справі № 599/1292/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Зборівське районне бюро технічної інвентаризації про припинення права власності на частку у спільному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , третя особа Зборівське районне бюро технічної інвентаризації про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частки в житловому будинку,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулись з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ їм частки в житловому будинку.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони та відповідачі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , кожному з них належить по 1/6 частині вказаного будинковолодіння. Посилаючись на те, що вони є співвласниками 4/6 частин спірного будинковолодіння позивачі просили виділити їм їхню частину.

В червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про припинення її спільної часткової власності та виділення частки в натурі.

Зазначала, що їй на праві власності належить 1/6 частина спірного будинковолодіння, однак вона не може зареєструвати своє право власності на частку (державний реєстратор відмовив у реєстрації права на частку із-за неможливості встановити розмір частки) тому просила припинити її право спільної часткової власності на будинковолодіння та виділити 1/6 частину вказаного будинковолодіння.

19 липня 2019 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали заяву про збільшення позовних вимог в якій просили припинити право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на їх частки в спірному житловому будинку, зобов`язати їх виплатити відповідачам компенсацію ринкової вартості часток та визнати за ними право власності на 2/6 частини будинковолодіння.

Позивачі вказували, що частки відповідачів є незначними, не можуть бути виділені в натурі , вони не проживають в будинку, а тому припинення права на частки не завдасть шкоди їх правам та інтересам.

Рішенням Зборівського районного суду від 6 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в спільному майні відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частки в житловому будинку, що АДРЕСА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , звернулась з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позивачів скасувати та постановити нове рішення, яким виділити позивачам 4/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 згідно з першим варіантом поділу запропонованим експертом у висновку будівельно-технічної експертизи.

Апелянт зазначала, що 19.07.2019 року вона подавала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій окрім основних вимог просила припинити право власності відповідачів на їх частини в будинковолодінні. Посилаючись на те, що у підготовчому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, суд, розглянувши уточнені позовні вимоги, безпідставно не розглянув вимог про виділення позивачам належних їм 4/6 частин будинковолодінні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення .

Вказали, що представник позивачів, подавши заяву про збільшення позовних вимог, фактично виклала позовні вимоги в новій редакції, тобто змінила предмет позову. Суд першої інстанції задовольнив клопотання представника позивачів, прийняв до розгляду заяву про зміну предмета позову (збільшення позовних вимог) та здійснив розгляд справи за вказаними вимогами. Рішення суду є законним та обгрунтованим.

В судовому засіданні представник апелянтів апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що вона, діючи в інтересах позивачів, від первісних вимог не відмовлялась та в судовому засіданні повідомляла суд про те, що підтримує лише вимоги про виділ 4/6 частин в будинковолодінні згідно з першим варіантом поділу, який є найбільш наближеним до розміру часток. В будинку близько двадцяти років ніхто не проживає і позивачі бажають виділити свою частину, щоб в ньому проживала ОСОБА_7 , яка не забезпечена житлом.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнали та суду пояснили, що вони вклали значні кошти в покращення будинку, провели до будинку газ, користуються ним, а тому не погоджуються на припинення їх частки.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що представник позивачів в підготовчому засіданні змінила позовні вимоги і суд їх розглянув. Вважає, що позивачі не вправі в судовому засіданні під час розгляду справи по суті змінювати позовні вимоги. Позовні вимоги про виділ позивачам 4/6 частин в будинку та про припинення права на частка є взаємовиключними, а тому не можуть одночасно розглядатись в одному судовому провадженні. Оскільки зміна предмета та підстав позову допускається в підготовчому засіданні, тому суд прийнявши заяву про зміну позовних вимог розглянув їх та прийняв законне рішення.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 2, 3 статті 49 ЦПК України сторони крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , кожному з них належить по 1/6 частині вказаного будинковолодіння.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачів у липні 2018 року зверталась з позовом про виділ 4/6 частин в житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Відкриваючи провадження у справі суд вирішив справу розглядати в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

За клопотанням представника позивача суд призначав проведення будівельно-технічної експертизи. У висновку експерта запропоновано три варіанти поділу та визначено вартість часток сторін.

19 липня 2019 року в підготовчому засіданні представник позивачів подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила припинити право власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на частки в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 з виплатою їм компенсації вартості часток визначеної експертом та визнати за позивачами право на ці частки в рівних частинах.

Суд першої інстанції прийняв до розгляду змінені позовні вимоги позивачів та ухвалив рішення про відмову у їх задоволені з тих підстав, що припинення права відповідачів на частки завдасть істотної шкоди їх інтересам та позивачами не внесено на депозитний рахунок суду коштів у розмірі вартості часток право власності на які вони просять припинити.

Відповідно до частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 200 цього Кодексу суд за результатами підготовчого засідання виносить ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З матеріалів справи вбачається, що суд прийняв до розгляду заяву позивачів про зміну предмета позову та розглянув змінені позовні вимоги.

Доводи представника апелянтів про те, що суд порушив норми процесуального права і прийняв рішення стосовно вимог, які вона не підтримувала та не розглянув вимог від яких вона не відмовлялась не заслуговують уваги суду, оскільки в підготовчому засіданні представник позивачів змінила предмет позову шляхом подання письмової заяви , отже остаточно визначилась з предметом спору, характером спірних правовідносин та позовними вимогами.

Посилання представника апелянта на те, що подана нею 19.07.2019 року заява є заявою про збільшення позовних вимог, а не про зміну предмета позову колегія суддів оцінює критично, оскільки зміст вказаної заяви та позовні вимоги містять зміну предмета позову (позовних вимог).

Позовні вимоги про виділ 4/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами із спільного майна та про припинення права власності відповідачів на їх частки в будинковолодінні (на 2/6 частини) є різними позовними вимогами, які не можуть розглядатись в одному судовому провадженні.

Відповідно до вимог статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи положення вказаної статті суд, зважаючи на встановлені ним обставини, законно та обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про припинення права відповідачів на частки у спільній частковій власності.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених

Рішення суду в частині вирішення зустрічного позову сторонами не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах понесених ними витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.