Справа № 359/6002/20
Провадження № 2/359/2400/2020
УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просить: визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 07 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі, а також роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали суду від 07 серпня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 отримала 12 серпня 2020 року, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

14 серпня 2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків у справі, зазначених в ухвалі суду від 07 серпня 2020 року.

Проте, ознайомившись з даною заявою судом встановлено, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 07 серпня 2020 року усунуто не в повному обсязі, в зв`язку з чим її слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Так, позивачем не додано до позовної заяви оригіналу квитанції про сплату судового збору до суду, а лише його копію.

В той час коли, відповідно пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Згідно ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися з заявою, оформленою відповідно вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, після усунення недоліків визначених в ухвалі суду від 22 квітня 2020 року.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із заявою.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що позивачем не виконані вимоги відповідно до ухвали суду від 07 серпня 2020 року, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 185, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою самою заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва