Справа № 405/7597/17
Номер провадження 2/404/2708/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Пилипенко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03 вересня 2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування підстав визнання недійсним договору вказує на те, що банком було допущене істотне порушення прав позичальника як споживача фінансових послуг, через невиконання банком вимог закону щодо надання позичальнику повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що предметом договору, у зв`язку з чим позичальник був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для нього наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи. Тобто були порушені вимоги ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так позивач посилається на постанову правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808.

Згідно з п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних,передбачених у додатку до Правил.

Позивач вказує, що банком інформацію про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту позичальнику, як споживачу фінансових послуг в галузі споживче кредитування, не надано. Детальний розпис загальної вартості кредиту відсутній. Тобто, відсутня така істотна умова договору як ціна.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не зявився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав.

Представник відповідача надав відзив(а.с. 99-103), в якому вказав, що підстав недійсності правочину, які чітко визначені ст.215 ЦК України, та належних доказів на підтвердження своїх вимог, ОСОБА_1 у позовній заяві не наведено.

АТ «УКРСИББАНК» перед укладенням кредитного договору надало позичальникові ОСОБА_1 всю необхідну інформацію та документи, котрі мало надати згідно норм матеріального права щодо споживчого кредитування, у тому числі інформацію щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, що підтверджено сторонами в положеннях Кредитного договору. Отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою судді від 11.07.2018 року відкрито спрощене провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року замінено по вказаній цивільній справі відповідача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 03 вересня 2008 року укладено споживчий кредит № 0 з Правилами (Договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», на підставі якого банк надав позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2.8 кредитного договору відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.09.2023 року, а відповідно до п. 1.2.9 вказаного договору сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних.

Згідно п. 3.1. Кредитного договору вказано, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що перед укладанням цього договору отримав від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, ЗУ «Про захист прав споживачів», ознайомлений та погоджується з умовами всіх додатків до цього договору, а саме: додатку №1 до кредитного договору, який містить графік погашення кредиту; додатку №2 до кредитного договору, який містить графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту; додатку №3 до кредитного договору, який містить тарифи банку.

У додатку 2 міститься детальний розпис орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартість послуг з оформлення договору про надання кредиту, вказано також реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Позивач, підписавши спірний кредитний договір засвідчив те, що всі умови договору йому зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього в момент підписання, а після спливу більш ніж семи років, звернувся до суду із позовом про визнання його недійсним.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що вказаний вище кредитний договір є несправедливим до позивача, оскільки при підписанні договору позивач мав реальну можливість ознайомитись з його умовами і за умови непогодження з його положеннями - відмовитися від укладання такого договору.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже, правочин може бути визнана недійсним, якщо: його зміст суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства; при укладенні договорів у сторін не було необхідного обсягу дієздатності; волевиявлення учасника договору не було вільним і не відповідало його внутрішній правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ) ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) суперечать правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Положення правочину що оспорюються (та й всі інші його положення) повністю відповідають вимогам законодавства, жодної з наведених обставин немає, а отже відсутні підстави для визнання їх недійсними з вказаних підстав.

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, яз яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Згідно положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Пункт 3.1. Кредитного договору вказує, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що перед укладанням цього Договору отримав від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, ЗУ «Про захист прав споживачів».

Підписання позивачем кредитного договору, додатку № 2 до кредитного договору(Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту), що не оспорюється позивачем, спростовує посилання представника позивача щодо необізнаності ОСОБА_1 про сукупну вартість кредиту та не надання інформації про кредитний продукт.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення предстаника позивача, враховуючи що АТ «УКРСИББАНК» перед укладенням Кредитного договору надано ОСОБА_1 всю необхідну інформацію та документи згідно норм матеріального права щодо споживчого кредитування, у тому числі інформацію щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, суд не находить підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову та згідно ст.ст. 134-142 ЦПК України , судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.203, 215, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 134-142,263,265-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №0 від 03.09.2008 року відмовити .

Судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк» місце знаходження: просп.. Московський 60 м. Харків, 61030, код ЄДРПОУ- 09807750.

Повний текст рішення складений 30.07.2020 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда