Номер провадження: 22-ц/813/2805/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року м. Одеса

Одеськийапеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря Воронової Є.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року про заміну стягувача, постановлену під головуванням судді Коваленко О.Б.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторонни у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заяву обґрунтовано тим, що у Другому Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 51069484, відкрите на підставі виконавчого листа №1512/16435/2012, що видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0.

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №951/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило TOB «Вердикт Капітал», а TOB «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту № 0.

На підставі вищевикладеного ТОВ «Вердикт Капітал» просило суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні №51069484, що відкрите на підставі виконавчого листа №1512/16435/2012, що видав Київський районний суд м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача було задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №1512/16435/2012, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 0 від 16 листопада 2007 року на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти посилаються на те, що попереднім стягувачем - ПАТ «Дельта Банк», були задоволені всі вимоги з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором до моменту переходу прав до ТОВ «Вердикт Капітал».Крім того, апелянти посилаються на те, що не були сповіщені судом про розгляд заяви ТОВ «Вердикт Капітал», про наявність оскаржуваної ухвали дізналися випадково, після накладення ВДВС арешту на всі банківські рахунки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Також, матеріали справи не містять жодного звернення нового стягувача за наданням виконавчого листа.

На апеляційну скаргу, ТОВ «Вердикт Капітал» подало відзив, яким проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначивши, що ухвала суду першої інстанції про заміну сторони постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Сторони про розгляд справи на 05 серпня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 67-70).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (7 серпня 2020 року).

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують свою апеляційну скаргу, з поміж іншого, порушенням права боржника на участь у вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Місцевим судом допущено грубе порушення норм процесуального права, яке унеможливило доступ боржників до правосуддя та є обов`язковою підставою для скасування ухвали місцевого суду.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а справа розгляду по суті заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2014 року, з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно стягнуто на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 16.11.2007 року у сумі 420275, 88 гривен (а.с. 101-102, 147-149 т. 1).

На виконання вищезазначеного рішення було відкрито виконавче провадження (а.с. 7 т.2).

Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», останнє стало єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 0 від 16.11.2007 року та договором поруки від 16 листопада 2007 року №158521 (а.с. 8-12).

Відповідно п. 1.1 договору на умовах цього договору Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права. які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах у додатку № 1,2 договору (а.с. 9-12 т. 2).

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 року, ТОВ «Вердикт Капітал» придбало право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8 т.2).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Заперечення боржника на договір про відступлення права вимоги та на дії нового кредитора не можуть бути підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження, що вибула.

Такі заперечення, а також вимоги про скасування арештів, зазначені у апеляційної скарзі, можуть бути розглянуті у разі звернення боржника до суду із відповідним позовом.

Враховуючи наведені обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №1512/16435/2012, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 від 16.11.2007 року на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра