єдиний унікальний номер справи 423/1563/20
номер провадження 2/423/453/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року місто Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області у складі
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 423/1563/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просить відповідачку ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , яка з моменту припинення шлюбних відносин між ними виїхала до родичів на територію Російської Федерації і з того часу не проживає у будинку без поважних причин.
Позивач в судове засідання не з`явився, у наданій позовній заяві зазначив про розгляд справи у без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських споруд індивідуального забудовника від 25.11.1981 року (а.с.28).
З копії рішення від 27.11.81р. №14 м. Попасна «Про затвердження акту про закінчення будівництва житлового будинку з надвірними будівлями гр. ОСОБА_1 розташованого в АДРЕСА_1 , виконкомом міської ради народних депутатів вбачається,що затверджено акт індивідуального будівництва житлового будинку і надвірних будівель ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.29)
З копії виписки з рішення тридцятої сесії п`ятого скликання Попаснянської міської ради від 24.12.2007р. №30/30 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам м. Попасна, міська рада вирішила передати у безоплатну приватну власність земельні ділянки у м.Попасна ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 0,0314 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.30).
З копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області №423/2684/19 від 02 серпня 2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 травня 2001 року відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, розірвано (а.с.27).
З наведеного вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано після набуття позивачем права власності на будинок.
Отже, відповідачка не є власником будинку, зареєстрована у ньому як член сім`ї власника, але не проживає з 2005 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним депутатом Попаснянської міської ради Потапенко О.В. у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 02.06.2020 року (а.с.9).
Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє осіб права користування займаним приміщенням.
Вселившись до спірної квартири, відповідач набув право користування цим житлом, як член сім`ї власника.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеному будинку понад один рік.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні.
Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідача у будинку понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП не встановлено) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Лизенко