Справа № 453/701/19 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/781/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.

при секретарі Симець В.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Сивик А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою за захистом своїх трудових прав, в якій просив стягнути на свою користь з відповідача - ДП «НЕК «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» заборгованість із заробітної плати у розмірі 138 670 грн. 33 коп., а також компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 115 581 грн. 60 коп., з урахуванням індексації у розмірі 3 584 грн. 98 коп., а всього - 257 837 грн. 33 коп..

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»» на користь ОСОБА_1 257 837 (двісті п`ятдесят сім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 33 коп. заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»» на користь держави 2 578 (дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім) грн. 37 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Також вважає, що покази свідки не дають можливість встановити дійсні обставини справи, а саме: час передання позивачем відповідачу посвідчення громадянина, який проживає та працює на території гірського населеного пункту. Звертає увагу на неправильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Просить скасувати рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання доводів апеляційної скарги та пояснення позивача і його представника на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що у відповідача були наявні підстави для надання позивачеві пільг, виплати гірських, починаючи з січня 2008 року, оскільки позивачем було пред`явлено посвідчення громадянина, який проживає і працює на території гірського населеного пункту, за місцем праці, для отримання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні. Також суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведеного того факту, що після пред`явлення позивачем посвідчення відповідач збільшив суму нарахування та виплат на 25 %. Суд прийняв до уваги здійснений позивачем розрахунок заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, та прийшов до висновку про необхідність стягнення таких сум в розмірі 257837,33 грн., оскільки такі розрахунки здійснені на підставі норм чинного законодавства.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач з 03.04.2006 року і до часу звільнення з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію - 27.08.2018 року включно, працював на посадах державного інспектора та старшого державного інспектора з енергетичного нагляду у територіальних відділеннях у відокремленому підрозділі ДП «НЕК «Укренерго» «Державна інспекція енергетичного нагляду України» (з урахуванням численних організаційних змін відповідача та його територіальних відділень) (копії трудової книжки позивач ата наказів про його прийняття на роботу й звільнення з роботи містяться у справі, а. с. 6-9, 24, 25).

26.02.2004 року Сколівською міською радою Львівської області видане посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який проживає і працює на території гірського населеного пункту, реєстраційний номер посвідчення - 1788 (копія міститься у справі, а. с. 23).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах» встановлено, що на підприємствах, в установах, організаціях, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, які визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25%.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 в 2008 році пред`явив відповідачу вищезгадане посвідчення для здійснення йому виплати заробітної плати з 25 % надбавкою. Більше того, таке твердження позивача про надання відповідачу такого посвідчення в 2008 році викликає сумніви, оскільки згідно його доводів, він очікував на підвищення заробітної плати на 25% від окладу, і таке ненарахування ним не було виявлено до моменту його звільнення 27.08.2018 у зв`язку з виходом на пенсію

Долучені до матеріалів справи фотокопії планової та технічної документації не є такими, що підтверджують факт виконання позивачем своїх професійних обов`язків виключно на території Сколівського району Львівської області в населених пунктах з статусом гірських населених пунктів, що б давало підставу для нарахування останньому пільг передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні»

Допитані особи в суді першої інстанції в якості свідків не підтвердили факт передання позивачем представнику відповідача в конкретний день січня 2008 року посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який проживає і працює на території гірського населеного пункту, реєстраційний номер посвідчення - 1788, в зв`язку з чим факт передання позивачем представнику відповідача згаданого посвідчення не є підтвердженим.

Позивач не представив жодних відомостей, що таке посвідчення чи його фотокопію він передав, а останній отримав в січні 2008 року.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції за наявності документів долучених позивачем і відповідачем, прийшов до передчасного висновку, що позивач з січня 2008 року і до моменту виходу його на пенсію мав право на пільги передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Оскільки суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем підстав для нарахування відповідачем йому пільг передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з січня 2008 року і до моменту його звільнення у зв`язку з виходом на пенсію, відсутні підстави для нарахування суми заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати в загальному розмірі 257837,33 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Пунктом 6 ч.3 ст. 141 ЦПК України, передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору,Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» необхідно компенсувати сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3867,56 грн. за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - задовольнити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплативідмовити.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» () за рахунок держави сплачений судовий збір в розмірі 3867,56 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Н.О. Шеремета