Справа № 314/750/20
Провадження № 2/314/777/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м.Вільнянськ

Справа № 314/750/20;

провадження № 2/314/777/2020;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Лазечна Н.С.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач Комунальне підприємство «Матвіївський Сількомунгосп»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Матвіївський Сількомунгосп» про захист прав споживача,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Валочкіна В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Комунального підприємства «Матвіївський Сількомунгосп» про захист прав споживачів, де позовні вимоги визначає наступним:

«1. Визнати дії КП «Матвіївський Сількомунгосп» по нарахуванню ОСОБА_1 , мешкає в АДРЕСА_1 , боргу за водопостачання з листопада 2011 року по листопад 2014 року- незаконними.

2. 3обов`язати відповідача КП «Матвіївський Сількомунгосп» припинити нарахування ОСОБА_1 боргу по оплаті питного водопостачання за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року.»

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2005-го року мешкає в квартирі АДРЕСА_2 . З того ж часу користується послугами КП «Матвіївський Сількомунгосп», а саме з надання послуг з водопостачання. Заборгованості за сплату отриманих послуг не мав, сплачував щомісячно.

В квітні 2007року було виявлено те, що лічильник холодної води не змінює свої показники. В тому ж місяці позивач повідомив відповідача про виявлений факт поломки лічильника води. В КП «Матвіївський Сількомунгосп» завірили в тому, що на той час вони не мають змоги, але згодом вони навідаються додому та замінять лічильник на справний. Оскільки на протязі півроку ніхто не завітав, позивач знову навідався до відповідача та повторно повідомив про поломку лічильника. Відповідь отримав таку ж як і першого разу, а саме коли буде у них змога, вони самі навідаються та замінять лічильник.

Весь той час, що не працював лічильник води позивач не мав змоги сплачувати оскільки не знав скільки саме отримав води та не мав змоги розрахувати плату. На протязі 7-ми років «МатвіївськийСількомунгосп» ніяких претензій не виказувало, лічильник не замінювало і тим самим перешкоджало своєчасній сплаті за отримані послуги помісячно не доводячи до накопичування великого боргу.

В листопаді місяці 2014 року представники відповідача склали акт, в якому зафіксували факт несправності лічильника, в лютому 2015 року опломбували новий лічильник.

В жовтні 2018 року позивач отримав листа від відповідача в якому відповідач повідомив про борг по сплаті за спожиту воду в розмірі 1185 гривень 86 копійок за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року.

Із вимогою відповідача позивач не згоден з таких підстав: позивач не працює, отримує невелику пенсію, тому сума в 1185 гривень для нього є занадто великою, вказану суму боргу вважає такою, що виникла не з вини позивача, а з вини відповідача.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав визначених у позовній заяві.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За наявності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України).

За вимогою ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За визначенням ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок доказування і подання доказів відповідно до якого - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, на наявність яких посилається позивач, а саме надання послуг з водопостачання регулюються (регулювалися) ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (діяв в період оскаржуваний позивачем, втратив чинність 01.05.2019), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008.

Згідно з ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";

4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору.

Згідно зі ч.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (в редакції на період оскаржуваний позивачем) порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, п. 2.1. передбачено, що договірні відносини щодо користування системами

централізованого комунального водопостачання та водовідведення

здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів

України "Про питну воду та питне водопостачання" та

"Про житлово-комунальні послуги".

На підставі вище визначеного суд приходить до висновку, що встановлення факту наявності правовідносин між сторонами та визначення умов таких правовідносин з наданням їм правової оцінки судом, може бути здійснено виключно з оцінки та аналізу договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Сторонами до суду договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення не надано, а отже суд обмежений встановити наявність правовідносин та їх умов між сторонами.

Суд звертає увагу на те, що до повноважень суду не відноситься самостійне ініціативне витребування та збирання доказів на встановлення або спростування обставин на які посилаються сторони.

Наданий позивачем лист відповідача №94 від 03.10.2018 про наявність заборгованості позивача перед відповідачем та розрахунок нарахування за питну воду №96 від 22.10.2018 не спростовують наявності правовідносин між сторонами надання послуг з водопостачання та водовідведення, однак не дають можливості встановити істотні умови, права та обов`язки сторін за такими правовідносинами.

Суд вважає, що спірний розрахунок лист № 94 від 03.10.2018 про наявність заборгованості позивача перед відповідачем не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, тому оскарження такого рішення не передбачено чинним законодавством України в якості способу захисту прав.

Отже, за вище зазначених обставин суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

1.В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Матвіївський Сількомунгосп» про захист прав споживача - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28.07.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Матвіївський Сількомунгосп», , адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Матвіївка, вулиця Леніна, будинок 75 к.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

28.07.2020