Справа № 478/1085/20 Провадження № 2/478/230/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2020 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду в смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 26.10.2016 року, від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 року народження, який проживає з позивачем. Позивач зазначає, що на даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з 2019 року. Основною причиною на розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. Спору щодо визначення місця проживання дитини та розподілу майна не має.

У зв`язку з наведеним, позивач просить шлюб який укладений між ним та відповідачем розірвати, судові витрати віднести на його рахунок.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання буди повідомленні вчасно та належним чином. У зв`язку з тим, що позивач є громадянином Держави Ізраїль та не проживає на території України, а також з тим, що на даний час триває пандемія коронавірусу COVID-19, позивач просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Леонтенко В.В. в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Також просила провести розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте під час шлюбу - « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, в силу п. 3 ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до такого висновку.

26 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 , громадянином Держави Ізраїль та ОСОБА_2 , громадянкою України, Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що 26 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 1540, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.10.2016 року.

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з позовної заяви, на теперішній час між сторонами фактично припинено подружнє життя. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача та відповідача.

Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Спору щодо місця проживання дитини не має.

Припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2019 року в справі № 553/703/18 (провадження №61-7956св19) зроблено висновок по застосуванню статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» та вказано, що якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, оскільки сторони деякий час проживали на території України, відповідач по справі є громадянкою України та проживає на теперішній час на її території, то припинення шлюбу між ними повинно здійснюватися за правом України на підставах i в порядку, передбаченому СК України.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, при цьому, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки її перебування у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача, судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 840, 80 грн., слід віднести на його рахунок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 111, 112 СК України, ст.ст.141, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Держави Ізраїль та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, який зареєстрований 26 жовтня 2016 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1540 - розірвати.

Копію рішення після набрання ним чинності направити для виконання до Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 19 серпня 2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський