СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Справа № 369/2857/19
№2/760/1477/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

16 червня 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу.

ІІ. Описова частина

В березні 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовними вимогами до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року справа направлена до Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю.

04 листопада 2019 року автоматизованим протоколом розподілу судових справ між суддями головуючим в справі визначено суддю Коробенка С.В.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва справа за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу була прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

На обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4-00 від 18.10.2017, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Шкода", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з умовами Договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

Позивач вказує, що 07 лютого 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , на пр. Леся Курбаса, 18 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , який будучи некерованим здійснив зіткнення з автомобілем «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/2439/18 від 13.04.2018, винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 .

Згідно з рахунком-фактурою №ПР-334 від 14.02.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Шкода", державний номерний знак НОМЕР_1 , склала 107265,00 грн.

На підставі страхового акту №01879-02 від 03.03.2018 р. ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 100 000,00 грн.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 100 000,00 грн, заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 07.02.2018, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 100 000,00 грн.

Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом № АМ/1760993 , виданим ПАТ «АСК «ІНГО», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «АСК «ІНГО» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПАТ «АСК «ІНГО», здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 73 551,13 грн згідно з розрахунком №1629692.

Таким чином, як наполягає Позивач, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 26 448,87 грн.

Позивач вказує, що 14 січня 2019 року між ним та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено Договір №14/01/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредиторові по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, серед яких - за Договором страхування № 4-00 від 18.10.2017.

Отже, як зазначає Позивач, у Відповідача виникло перед ним зобов`язання по відшкодуванню завданих збитків в межах різниці між сплаченим страховим відшкодуванням і компенсацією ПАТ «АСК «ІНГО».

Враховуючи, що добровільно Відповідач відмовляється від погашення заборгованості, Позивач просить стягнути її у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.10.2017 між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «ВУСО» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4-00, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Skoda Fabia Combi», державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до п. 2.1. Договору, страхова сума за договором складає 100 000,00 грн.

07 лютого 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , на пр. Леся Курбаса, 18 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Шкода", державний номерний знак НОМЕР_1 , який будучи некерованим здійснив зіткнення з автомобілем "Сузукі", державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

08.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

03 березня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» складено Страховий Акт № 01879-02 до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 4-00 від 18.10.2017, відповідно до якого суму страхового відшкодування визначено в розмірі 100 000 грн, та виплачено вказану суму на користь ФОП ОСОБА_5 на підставі складеного ним Рахунку-фактури № ПР-334 на суму 107 265,00 грн.

03 березня 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» згідно з платіжним дорученням №4965 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн на користь ФОП ОСОБА_5

13 квітня 2018 року Постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/2439/18 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 цивільно-правова відповідальність Відповідача ОСОБА_3 як водія транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент настання ДТП була застрахована в ПАТ «АСК «ІНГО», відповідно до Полісу № АМ/1760993 строком дії з 17.11.2017 по 16.11.2018 та з лімітом відповідальності в розмірі 100 000 грн.

Встановлено також, що ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «АСК «ІНГО» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПАТ «АСК «ІНГО», здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 73 551,13 грн з врахуванням суми фізичного зносу деталей, згідно з розрахунком №1629692 ПАТ «АСК «ІНГО». Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 26 448,87 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що 06.09.2018 ОСОБА_6 виконав Розрахунок №1629692, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia Combi, реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз), складає 73 551,13 грн.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що дали б суду змогу встановити статус та повноваження особи ОСОБА_6 виконувати відповідні розрахунки.

За текстом Розрахунку №1629692, значення Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, Сс - вартість складових, що підлягають заміні взято за даними калькуляції (Додаток 1 до Розрахунку). Однак вказаний додаток в матеріалах справи відсутній, що позбавляє суд можливості встановити, чи зменшувався розмір оціненої шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому, як вбачається з Актів огляду колісного транспортного засобу від 07.02.2018 та 12.02.2018, огляд проводився співробітником ПрАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_7 . Інших актів огляду, складених ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затверджено відповідну Методику та визначено порядок здійснення автотоварознавчих досліджень (далі - Методика).

Згідно п.1.3. Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.4.4. Методики, у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається, зокрема, така інформація повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.

Відповідно до п.5.1. Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Розрахунок №1629692, виконаний ОСОБА_6 06.09.2018, вказаним положенням Методики не відповідає.

У судовому засіданні Позивач ФОП ОСОБА_2 пояснив, що ПрАТ «СК «ВУСО» зверталось до ПАТ «АСК «ІНГО» з вимогою у розмірі 100 000,00 грн, розмір відшкодування не узгоджували, з вимогою про проведення оцінки, експертизи майна не зверталися.

Відповідно до п.36.7. Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Крім того, судом встановлено, що 14.01.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір №14/01/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредиторові по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 4-00 від 18.10.2017.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.3 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.3.1.3. Договору про відступлення права вимоги від 14.01.2019, право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, в наслідок чого Новий кредитор набуває прав Нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодуваннь).

Відповідно до п.п.4.1-4.2. Договору про відступлення права вимоги від 14.01.2019, Ціна договору складає 82 867,31 грн.

Новий кредитор зобов`язаний сплатити Первісному кредитору Ціну договору шляхом перерахування Первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює Ціні договору на рахунок Первісного кредитора, вказаного в п.12 цього Договору протягом 7 (семи) банківських днів з дня укладання Сторонами цього договору. Оплата вважається здійснена з моменту перерахування коштів в сумі, що вказана в п.4.1 цього Договору, на рахунок Первісного кредитора, вказаного в п.12 цього Договору.

Вказані положення Договору про відступлення права вимоги від 14.01.2019 чітко вказують, що перехід прав вимоги до Нового кредитора (Позивача) від Первісного кредитора (ПрАТ «СК «ВУСО») відбувається з моменту перерахування коштів у розмірі 82 867,31 грн, протягом 7 (семи) банківських днів з дня укладання Сторонами цього договору.

Разом з тим, Позивач, стверджуючи про те, що він отримав, згідно з Договором про відступлення права вимоги від 14.01.2019, право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №4-00 від 18.10.2017 від Відповідача, доказів підтвердження здійснення оплати за вказаним Договором від 14.01.2019 не надав.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають задоволенню.

Інші доводи, які наведені у позові не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 .

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя: