РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 21.07.2017року житловий будинок літ. «А» був збудований у 1976 році, забудовником є ОСОБА_3 .

Між ОСОБА_3 та Виконавчим комітетом Комсомольської районної Ради народних депутатів було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 03.09.1976 року.

На земельній ділянці площею, виділеній згідно до рішення Виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів від 23.06.1976року, окрім житлового будинку літ. «А», розташований недобудований житловий будинок літ. «Ж», гараж з підвалом літ. «В», сарай літ. «Г», прибудова літ. «В», сарай літ.«Г», прибудова літ. «г-1», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», водопровід №1, хвіртку №2, огорожа №3, ворота №4, мостіння №1.

Згідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок Комунального підприємства «Херсонське БТІ» від 21.07.2017року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 565кв.м., складається: із житлового будинку літ. «А», загальною площею 36,2кв.м., жилою площею 10.5кв.м.; недобудованого будинку літ. «Ж», загальною площею 78,7кв.м; гаражу літ. « В» площею 29,1кв.м.; підвалу площею 16,0кв.м.; сараю літ. « Г» площею 10,8кв.м.; прибудови літ. «В» площею 29.1кв.м.; тамбуру літ. «г» площею 13.4кв.м.; тамбуру літ. «г-1» площею 6,0кв.м; душу літ. «Д»; туалету літ. «Е»; водопроводу №1; хвіртки №2; огорожі №3, воріт №4, мостіння №1. Дійсна вартість станом на 21.07.2017року становить 104 896,00грн.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 05.06. 1975року.

14.11.1998року ОСОБА_1 уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.11.1998 року серія НОМЕР_2 .

Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , виданого Відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона від 02.09.2004 року шлюб з ОСОБА_1 був розірваний, шлюбне прізвище « ОСОБА_1`залишено .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 від 28.01.2009року, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області.

Позивач проживала постійно разом із батьками, в спірному будинку, що підтверджується домовою книгою, довідкою з місця проживання та копією паспорту.

ОСОБА_3 більше 10 років пішов з дому і більше не повернувся, після чого з ним був втрачений зв`язок, що спонукало позивача звернутися до Корабельного відділу поліції ХВП ГУНП в Херсонській області про його розшук. Згідно до висновку від 22.10.2016року дізналася, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28.09.2017року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, вона як єдиний спадкоємець першої черги звернулася 18.01.2017року до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Листом від 06.09.2017року за №2963/02-14 державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок і рекомендовано звернутися до суду.

Оскільки, оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно може бути виданий лише власнику майна, що не можливо у зв`язку з його смертю, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, проте рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2018 року їй відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту та треба звернутись до суду з позовом про визнання за спадкоємцем права власності на самочинне будівництво у порядку спадкування.

З огляду на викладене, норми ст.ст. 376,1216,1218,1220,1223,1261 ЦК України позивач просила визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на самочинно збудований житловий будинок літ. «А», недобудований житловий будинок літ. «Ж», гараж з підвалом літ. «В», сарай літ. «Г», прибудову літ. «В», сарай літ. «Г», прибудову літ. «г-1», душ літ. «Д», вбиральну літ. «Е», водопровід №1; хвіртку №2; огорожу №3, ворота №4, мостіння №1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про день, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Матеріалами справи, а саме, свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 05.06. 1975року, підтверджується, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом № НОМЕР_5 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на спірне нерухоме майно.

Так, матеріалами справи, у тому числі матеріалами дослідженої в ході судового розгляду інвентарної справи № 34 ( АДРЕСА_2 ) встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору від 03.09. 1976 року ОСОБА_3 надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності площею 565кв.м., на підставі рішення виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів № 16/14 від 23.07.1976року.

Згідно зі пунктом 2 договору на земельній ділянці забудовник зобов`язується побудувати одноповерховий житловий будинок, жилою площею 36,95кв.м., кількістю кімнат три на відстані 7,9м. від червоної лінії забудови, сарай, сан -вузол з водонепроникним вигребом 2,0 ?1,0м., загородити садибу дерев`яним парканом висотою 1,17м., облаштувати тротуар в межах своєї ділянки шириною 1м. і вимостити бруківкою в`їзд до будинку шириною 3,0м.

Пунктом 3 визначено, що будівництво на земельній ділянці будівель і споруд повинно бути проведено у строгій відповідності з проектом будівництва, затвердженим управлінням головного архітектора 11.08.1976року.

Відповідно до технічного плану забудови, затвердженої головним архітектором м. Херсона 11.08.1976року, на земельної ділянки площею 565кв. по АДРЕСА_1 , наданої в користування, ОСОБА_3 , повинен побудувати житловий будинок розміром 6,40?11,40, сарай 3,0 ?4,0, вбиральню 2?1, тротуар.

Згідно зі пунктом 9 договору від 03.09.1976 року після закінчення будівництва на земельній ділянці будинок приймається в експлуатацію та стає особистою власністю забудовника після визнання приймальною комісією місцевої ради депутатів трудящих повної готовності побудованих споруд, оформленої актом комісії.

Відомостей стосовно закінчення будівництва будинку, введення його в експлуатацію та оформлення правовстановлюючих документів в матеріалах інвентарної справи відсутні, не надані такі докази і позивачем у справі.

Згідно зі схемами - планів земельної ділянки з будівлями по АДРЕСА_2 від 07.07.1976року та 09.07.1976року встановлено, що користувач ОСОБА_3 здійснив будівництво житлового будинку, в порушення проекту будівництва, затвердженого управлінням головного архітектора 11.08.1976 року, а саме, здійснив самовільне будівництво приміщень 1-1 площею 8,6кв.м., 1-2 площею 7,2кв.м., 1-3 площею 10,2кв.м., веранду 2,6?3,30, кухню 2.5 ? 3,10, жилу кімната 3.3?3,10.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , здійснив будівництво жилого будинку і споруд на земельній ділянці площею 565кв.м. виділеній рішенням виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів № 16/14 від 23.07.1976 року та належно затвердженого 11.08.1976 року проекту, однак відступив від затвердженого проекту, що відповідно до приписів ч.5 ст. 376 ЦК України могло бути підставою визнання права власності за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на відведеній йому земельній ділянці, за відсутності істотних порушень будівельних норм і правил під час будівництва об`єкта.

Однак, згідно оціночного акту на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що на момент проведення інвентаризації 14.06.1976 року, 27.12.1982 року на земельній ділянці було збудовано літ. «а» - веранда, літ. «Б» -сарай, надвірні будівлі та споруди, літ. «В» - літня кухня, а на момент проведення інвентаризації 20.07.2017 року на земельній ділянці АДРЕСА_1 було збудовано жилий будинок літ. А, недобудований будинок літ. Ж, гараж з підвалом літ. В, сарай літ. Г, душ, літ. Д, туалет літ. Е, водопровід №1, огорожа № 2-4, мостіння №1

Згідно зі технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , складеним Комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.07.2017 року та висновком експерта №82 від 14.09.2018 року встановлено, що будівлі і споруди, на які позивач просить визнати право власності в порядку спадкування, а саме: жилий будинок літ. А, недобудований будинок літ. Ж, гараж з підвалом літ. В, сарай літ. Г, душ, літ. Д, туалет літ. Е, водопровід №1, огорожа № 6-9, мостіння №1, розташовані на земельній ділянці площею 667,3кв.м., що на 102,3кв.м. більше виділеної за рішенням від 23.07.1976 року

Згідно зі частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1 ст.1 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Згідно зі ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Оскільки, ні спадкодавець - ОСОБА_3 , ні його спадкоємець - ОСОБА_1 не зверталися до Херсонської міської ради із заявою про надання в користування земельної ділянки у розмірі 102,3кв.м., який перевищує наданий за рішенням виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів від 23.07.1976року, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачкою в порядку спадкування права власності на самочинне будівництво.

Разом із тим, відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами частини 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.8 постанови №7 від 30.05.2008року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини

Враховуючи, що будівництво житлового будинку було розпочато спадкодавцем на відведеній у встановленому законом порядку для цього земельній ділянці, на підставі дозвільних документів, виданих відповідно до вимог законодавства, однак після закінчення будівництва право власності спадкодавцем на нього не було оформлено, до позивача, як спадкоємця, перейшло право забудовника на оформлення спірного нерухомого майна у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати, до здачі його в експлуатацію, незавершеним будівництвом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що законні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно відсутні, оскільки, домоволодіння АДРЕСА_1 не було здано спадкодавцем в експлуатацію, а тому воно є об`єктом незавершеного будівництва та до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входять права забудовника, а не право власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

Окрім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач постійно проживала в домоволодінні, що було збудовано спадкодавцем, а про смерть ОСОБА_3 , дізналася лише після звернення до Корабельного відділу поліції ХВП ГУНП в Херсонській області із заявою про розшук батька та отримала 22.10.2016року відповідь про його смерть 01.08.2009року.

18.01.2017року ОСОБА_1 звернулася до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Листом від 06.09.2017року за №2963/02-17 державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини лише у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та рекомендував звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщина є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини.

За таких обставин, враховуючи що за матеріалами справи відсутні відомості щодо наявності у спадкодавця іншого нерухомого майна, та заведеної спадкової справи за останнім місцем його реєстрації, суд приходить до висновку, що позивача прийняла спадщину, як така, що проживала на час відкриття спадщини за місцезнаходження нерухомого майна належного спадкодавцю.

На підставі викладеного, ст.ст. 331, 376, 1216-1218, 1220, 1225, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-7, 9-13, 141, 258- 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко