РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., при секретарі - Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Попрас Юлії Вікторівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , Восьма Харківська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовними вимогами про визнання заповіту від 20.02.2013 року, який був підписаний ОСОБА_3 , складеного та записаного за допомогою технічних засобів та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Попрас Ю.В. нікчемним та внаслідок цього недійсним з моменту його підписання та посвідчення. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він є сином ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 він звернувся до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, складеним його батьком у 2000 році. Разом з тим, у нотаріальній конторі йому повідомили про існування ще одного заповіту ОСОБА_3 від 2013 року, який суттєво позбавляє позивача частки у спадщини на користь доньки його батька - ОСОБА_4 , яка проживає в Ізраїлі. Зазначає, що про існування вказаного заповіту позивачу не було відомо. Після ознайомлення зі змістом вказаного заповіту, позивач вважає його нікчемним, оскільки вважає, що його померлий батько не міг через наявність хвороби очей у вказаний період час не міг прочитати, власноручно здійснити запис у тексті заповіту. Почерк, що міститься у заповіті не відповідає дійсному почерку його батька. Позивач зазначає, що наявність значного погіршення зору у його батька підтверджується медичною документацію, а також висновком експертизи, яка проводилась за його клопотанням в іншій цивільній справі. Відзначає, що у зв`язку з наявність вказаних вад зору у його батька станом на дату укладення ним заповіту та вимоги чинного законодавства, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Попрас Ю.В. під час посвідчення оскаржуваного заповіту не було додержано встановленого порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки вищезазначені обставини беззаперечно підтверджують неможливість ОСОБА_3 самостійно прочитати та підписати заповіт, що свідчить про невідповідність його форми та порушення порядку його посвідчення. За вказаних обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18.07.20189 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних, які не визнає в повному обсязі. Зазначає, що дійсно 20.02.2013 року приватним нотаріусом ХМНО Попрас Ю.В., посвідчено заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкав АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстровано у реєстрі за№ 173. Вказаний заповіт складено та посвідчено відповідно вимог діючого законодавства. Згідно з вимогами пунктів 13 та 39 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було встановлено особу ОСОБА_3 за наявним у нього паспортом та з`ясована його дієздатність. У результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії, її наслідків та змісту, було встановлено воля заповідача щодо розпорядження на випадок його смерті - а саме: посвідчення заповіту. ОСОБА_3 надано усну консультацію та з`ясовано його дійсні наміри, після чого було поставлено чітке питання, щодо його волі зробити заповіт, на що було отримано чітку відповідь щодо бажання зробили розпорядження на випадок його смерті. Нотаріусом це було розцінено як чітке і вільне волевиявлення заповідача на складання заповіту. На прохання заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів було підготовлено проект заповіту для ознайомлення.

Також зазначає, відповідно до пункту 36 вищезгаданої Інструкції, заповідачу було роз`яснено зміст і значення поданого проекту правочину, необхідності для проголошення в голос тексту або запрошення до нотаріуса свідків ОСОБА_5 заповіту не було, оскільки ОСОБА_6 була знайома особисто з ОСОБА_3 , раніше спілкувалась з ним, бачила його не в перше та неодноразово бачила ОСОБА_3 за кермом його власного автомобіля. Також слід зазначити самостійні, без сторонньої допомоги переміщення ОСОБА_3 , вільне орієнтування в приміщенні, дивився прямо на мене при вирішенні окремих питань. Таким чином, будь-яких сумнівів щодо зору у неї не виникло.

Відзначила, що ОСОБА_3 чітко та ясно відповідав на її питання, відносно його батьків, дітей, дружини - всіх тих осіб, що можуть увійти до кола спадкоємців, розповів, що у нього декілька дітей, яким він допомагає і до теперішнього часу. За його словами «у старшого сина все добре, він йому допоміг з доброю квартирою в центрі Харкова, за життя завжди допомагав своїм дітям, надав моральну та матеріальну підтримку, а заповіт бажає зробити на свою доньку». Також нотаріусом було з`ясовано питання щодо фізичної можливості особисто прочитати та власноручно підписати запропонований проект заповіту, на що ОСОБА_3 відповів, що сторонньої допомоги йому не потрібно, що він може самостійно, звичайно за допомогою окулярів, прочитати та підписати заповіт. Після з`ясування усіх питань, які виникли у заповідача у зв`язку із посвідченням заповіту, нею було запропоновано для підпису два примірники заповіту, які ОСОБА_3 власноручно підписав у її присутності.

Вказує, що позивач у позовній заяві посилається на порушення зору у ОСОБА_3 у січні 2013 року, чим вводить суд в оману, оскільки наведена інформація спростовується власноручно наданими документами. Так, відповідно до висновку експерта за матеріалами справи № 378-КЕ/2017/пп від 02.08.2017 року, наданого Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 звернувся до окуліста щодо погіршення зору в липні 2013 року. 05.08.2013 року повторно оглянутий окулістом, самостійно лікувався, повторно направлений до ХМКЛ № 14 15.08.2013 року, подальше лікування з серпня 2013 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості щодо гостроти зору на період січня 2013 року в медичній документації відсутні. Таким чинам, посилання позивача на відсутність у ОСОБА_3 можливості самостійно, без сторонньої допомоги прочитати та власноручно підписати запропонований проект заповіту є безпідставними та надуманими, оскільки власноручно надані позивачем документи спростовують таку позицію позивача в повному обсязі. Крім того, вважає можливим віднестись критично до заяв, що надані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки дані заяви не можуть бути поясненнями свідків, у зв 'язку з відсутність прийнятої присяги свідка та можливим припущення помилки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо дати погіршення зору у ОСОБА_3 .

Зазначила, що ОСОБА_3 особисто з`явився до нотаріуса 20.02.2013 року, надав паспорт та картку з реєстраційним номером платника податків за якими було установлено його особу. ОСОБА_3 був складений заповіт відносно частини у праві власності на квартиру номер АДРЕСА_2 . Також у заповіті був зазначений час та місце його складання. Заповіт був особисто прочитаний та власноручно підписаний заповідачам ОСОБА_3 у її присутності, після чого був посвідчений мною та зареєстрований в Спадковому реєстрі. Заповіт було складений так, що розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок. На теперішній час, на підставі заповіту спадкоємиця оформила свої законні права на спадщину, шляхом отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 , видане 29.05.2018 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В, спадкова справа № 312/2016, зареєстровано у реєстрі за № 3-185.

Заповідач має право змінити чи скасувати складений ним заповіт у будь-який час, не зазначаючи при цьому причин його зміни чи скасування. Для зміни чи скасування заповіту не вимагається будь-яка згода, у тому числі осіб, призначених спадкоємцем в скасованому чи зміненому заповіті. Заповіт може бути скасований шляхом складання нового заповіту, що і бУло зроблено, або поданням заяви про скасування раніше складеного заповіту нотаріусу, жии посвідчив заповіт. Від ОСОБА_3 заяв на скасування чи зміну раніше посвідчених заповітів від його імені на мою адресу не надходило.

Також вказує, що необхідності для проголошення у голос тексту або запрошення до нотаріуса свідків укладання заповіту не було, оскільки, будь-яких сумнівів щодо зору у нотаріуса не виникло. Від ОСОБА_3 не надходило заяви про скасування чи зміну заповіту, жодних примірників раніше складених заповітів заповідач мені не надавав, і висловив чітке бажання зробити заповіт на вказане майно на користь своєї доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позовної заяви за необґрунтованістю та безпідставністю. Просить здійснювати судовий розгляд за її відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

28.08.2018 року до канцелярії суду надійшла заява від третьої особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_9 про неможливість приймати участь у судових засідання по вказаній цивільній справі, просить проводити розгляд справи за її відсутністю, з позовними вимогами не згодна.

21.02.2019 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив від позивача у справі ОСОБА_1 , в якому позивач вказує про неправдивість відомостей, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, оскільки вони не відповідають дійсності. Викладені нею обставини є припущенням, не підтверджуються відповідними доказами та не спростовують його позицію, викладену у позовній заяві.

01.04.2019 року до канцелярії суду надійшла заява завідуючої Восьмої Харківської державної нотаріальної контори про проведення розгляду цієї справи за відсутністю представника нотаріальної контори.

03.09.2019 року до канцелярії суду надійшла заява в.о. завідуюча П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори про проведення розгляду цієї справи за відсутністю представника нотаріальної контори.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду.

Рішенням Вищої Ради правосуддя №924/0/15-20 від 09.04.2020 року ОСОБА_10 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 14.04.2020 року справа №640/10507/18 (н/п 2/953/159/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.04.2020 року прийняти до розгляду цивільну справу №640/10507/18 (н/п 2/953/159/20), продовжено проведення розгляду справи зі стадії судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити на підставах, викладених позовній заяві.

Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Попрас Ю.В. у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надало до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутністю, заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю та безпідставністю.

Треті особа, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову до суду не з`явились, повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Від представника Восьмої Харківської нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутністю. ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомили, заяви та клопотання до суду з приводу заявлених позовних вимог до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у відзиві та поясненнях відповідача, а також доводи викладені в зустрічній позовній заяві та відзиві на нього, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 у віці 78 років, який є батьком позивача.

20.02.2013 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповів усю належну йому частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 своїй дочці ОСОБА_9 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Попрас Ю.В.

Відповідно до копії висновку експерта за матеріалами справи № 378-КЕ/2017/пп від 02 серпня 2017 року, наданого Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи вбачається, що у 2008 році ОСОБА_3 потрапив в офтальмологічну лікарню № 14 де він був прооперований. Відсутність даних про рекомендацій в очковій корекції зору у ОСОБА_3 ґрунтується на її неефективності, що пов`язано з повною сліпотою на одне око, а також характером і вираженістю прогресуючої зорової патології єдиного зрячого око. Комісія експертів звертає увагу на те , що навіть якщо брати до уваги гостроту зору яка існувала в липні 2013 року то при такому зорі без очкової корекції і наявності вікової пресбіопії (75 років на час складання договору) читання їм стандартних текстів , а також адекватна зорова корекція тексту при написанні вчасною рукою, представляється досить сумнівними. Проводячи ретроспективний аналіз даних з медичної документації, враховуючи наявність і характер хронічних захворювань у ОСОБА_3 з приводу яких він знаходився на диспансерному обліку і був признаний інвалідом II групи ( безстроково), зокрема наявну в нього склеро-діабетичну-гіпертанічну ретинопатію обох очей (діагностовано ще у 1999, як важке ускладнення течії цукрового діабету на тлі атеросклеротичного процессу, при якому вражаються судини оболонки очного яблука , порушується мікроциркуляція, що обумовлює прогресивне погіршення функції зору , діагностованого в нього в 2009 році генералізовану діабетичну макро і мікроангіпатію , враховуючи наявність нестабільність функції зору за період 2006-2013 , яка була обумовлена віковими змінами, розгорнутим кератоувеітом лівого лівого ока і катарактою правого ока. ОСОБА_3 звернувся до окуліста щодо погіршення зору у липні 2013 року. 05.08.2013 року повторно оглянутий окулістом, самостійно лікувався, повторно направлений до ХМКЛ № 14 15.08.2013 року, подальше лікування з серпня 2013 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості щодо гостроти зору на період січня 2013 року в медичній документації відсутні.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України).

Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

З системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що якщо заповідач має фізичні вади, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. Недотримання вказаної вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша та друга статті 1257 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами»

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України».

Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів цивільної справи вбаається, зокрема наданих позивачеми нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , висновків експертизи, медичних записів, що ОСОБА_3 на час складення заповіту мав вади зору, разом з тим, в матеріалах цивільної справи відстуні належні та допустимі докази в підтвердження однозначної неможливості та нездатності ОСОБА_3 прочитати текст заповіту, здійснити відповідний підпис, у зв`язку з чим судд вважає викладені у позовній заяві доводи припущеннями, які не знайшли підствердження в ході судового розяглду справи.

Так, заповіт, складений ОСОБА_3 20.02.2013 року, відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме він викладений у вигляді письмового документу, підписаний власноруч заповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу. Судом не встановлено, що у момент складення заповіту у ОСОБА_3 були фізичні вади, які позбавляли його здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було. Отже, було дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено порушень вимог закону щодо посвідчення заповіту. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заповіту нікчемним та недійним.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та зважаючи на те, що позивачем не доведено існування обставин, викладених у позовній заяві, не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування однозначного існування викладених у позові обставин, які б відповідали фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання заповіту нікчемним слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись 196 - 200, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Попрас Юлії Вікторівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , Восьма Харківська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - відмовити.

У судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -