Ухвала

04 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 742/2311/19

провадження № 61-11208ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником Коваликом Віталієм Васильовичем, на рішення Прилуцького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб Світлана Миколаївна, про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб Світлана Миколаївна, про визнання зобов`язань припиненими.

Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №455-0101005/ФК-08, за яким банк зобов`язався надати ОСОБА_4 на споживчі цілі кредит в сумі 195 000,00 грн строком на 180 місяців та з процентною ставкою за користування кредитом 22% річних, а ОСОБА_4 зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит у повному обсязі, сплативши відсотки та інші платежі, визначені договором. В порядку забезпечення вказаного зобов`язання 11 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки №455-0101005/Zфпор-08-01, №455-0101005/Zфпор-08-02 та №455-0101005/Zфпор-08-03, згідно з умовами яких останні поручились перед кредитором за виконання боржником його зобов`язань за кредитним договором, взявши на себе солідарну відповідальність за невиконання ним своїх зобов`язань.

30 червня 2010 року ТОВ «Український промисловий банк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, за кредитним договором №455-0101005/ФК-08, а 15 квітня 2011 року вже ПАТ «Дельта Банк» направило ОСОБА_4 вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за ним, що не було зроблено у добровільному порядку.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 травня 2012 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за основним кредитом у сумі 266 306,11 грн, з яких 182 075,69 грн - тіло кредиту, а 84 230,42 грн - відсотки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що його спадкоємець ОСОБА_1 19 листопада 2016 року повідомив банківську установу, а 14 грудня 2016 року вже сплатив стягнуту з батька вказаним рішенням суду заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим 21 грудня 2016 року було закінчено виконавче провадження.ОСОБА_1 , вважаючи свої зобов`язання за кредитним договором повною мірою виконаними, звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою про припинення обтяження на нерухоме майно, що виступало предметом забезпечення за ним, однак йому було відмовлено у цьому з тих підстав, що сплаченої останнім на підставі рішення суду суми заборгованості недостатньо для погашення заборгованості за кредитним договором через несплату відсотків за користування ним.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили:

визнати зобов`язання за кредитними договорами №455-0101005/ФК-08 та №455-0101005/ФК-08 від 11 серпня 2008 року, укладеними між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , припиненими;

визнати зобов`язання за кредитними договорами №456-0101005/ФК-08 та №456-0101005/ФК-08 від 11 серпня 2008 року, укладеними між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , припиненими;

визнати припиненим іпотечний договір від 11 серпня 2008 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М., зареєстрований в реєстрі за №3695, за яким була передана в іпотеку квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами;

усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ними майном шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , внесеного 11 серпня 2008 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М., реєстраційний номер запису 3253861, та шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер 7725596, щодо іпотеки квартири АДРЕСА_2 , внесеного 11 серпня 2008 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М.;

визнати припиненими договори поруки №455-0101005/Zфпор-08-01, №455-0101005/Zфпор-08-02 та №455-0101005/Zфпор-08-03, укладені 11 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами, а також стягнути з відповідачів на їхню користь понесені судові витрати.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Визнано зобов`язання за кредитним договором №455-0101005/ФК-08 від 11 серпня 2008 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , припиненими.

Визнано зобов`язання за кредитним договором №456-0101005/ФК-08 від 11 серпня 2008 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , припиненими.

Визнано припиненим іпотечний договір від 11 серпня 2008 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М., зареєстрований в реєстрі за №3695, за яким була передана в іпотеку квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами.

Усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні майном ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , внесеного 11 серпня 2008 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М., реєстраційний номер запису 3253861, та шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер 7725596, щодо іпотеки квартири АДРЕСА_2 , внесеного 11 серпня 2008 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С. М.

Визнано припиненими договори поруки №455-0101005/Zфпор-08-01, №455-0101005/Zфпор-08-02 та №455-0101005/Zфпор-08-03, укладені 11 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 липня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_5 , на рішення Прилуцького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, у якій, посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених цим кредитним договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми у повному обсязі. З посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16 ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зокрема, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за увесь час прострочення. Оскільки станом на день розгляду справи наявна заборгованість по відсотках за кредитним договором, відсутні правові підстави для припинення кредитного договору, договорів поруки, іпотеки та зняття обтяжень.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання зобов`язання за кредитними договорами припиненими, визнання припиненим іпотечного договору у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами,усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, визнання припиненими договорів поруки у зв`язку з припиненням зобов`язань за кредитними договорами.

Отже, справа № 742/2311/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 742/2311/19 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Прилуцького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб Світлана Миколаївна, про визнання зобов`язань припиненими.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков