Справа № 350/1853/19
Провадження № 22-ц/4808/800/20
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Маслей А.М.,

з участю сторін: представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Ковальчука Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Приватний нотаріус Рожнятівського РНО Ковальчук Тарас Петрович про продовження строку на прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2020 року під головуванням судді Бейка А.М. у смт. Рожнятів

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , яка є його сестрою, про продовження строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилась спадщина на домоволодіння, земельні ділянки та грошові кошти. 23.10.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. із заявою про прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини та роз`яснено порядок звернення до суду для захисту своїх інтересів. У вказаному листі зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, земельні ділянки та грошові кошти видавалися раніше на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його рідною сестрою.

Позивач вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважних причин. Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме ця дата є часом відкриття спадщини, а отже шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 17.08.2019 року. У 2019 році він фактично проживав у Долинському районі, Івано- Франківської області, а з 15.08.2019 року по 27.08.2019 року перебував на лікуванні в Брошнів-Осадській міській лікарні. Отже, зважаючи на вищенаведені обставини позивач вважає, що наявні підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, причина пропуску шестимісячного строку для подання вказаної заяви є поважною, пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами.

Позивач просив суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері з дня набрання рішенням законної сили, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 05 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його помилковим і таким, що підлягає перегляду і скасуванню, оскільки суд першої інстанції дійшов хибних висновків при оцінці доказів та доводів сторін у справі. Викладені у рішенні суду висновки не відповідають дійсним обставинам справи, наслідком чого стало неправильне застосування норм матеріального права та ухвалення невірного по своїй суті рішення.

Представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи загального захворювання внаслідок отримання у 2016 році важкої черепно-мозкової травми, на підставі чого змушений часто лікуватись як стаціонарно так і амбулаторно, про що свідчать виписки із медичної карти хворого Брошнів-Осадської міської лікарні, а також виписні епікризи Рожнятівської ЦРЛ, та виписки неврологічного відділення Івано- Франківської ОКЛ.

Після смерті матері ОСОБА_1 був змушений виїхати за кордон у Польщу, де перебував коло місяця часу. Після приїзду в Україну у зв`язку із загостренням хвороби лікувався як амбулаторно так і стаціонарно.

Після повернення з-за кордону та тривалого лікування, апелянт зі слів молодшої сестри дізнався про те, що відповідачкою подано заяву на спадщину у їхнього спільного знайомого приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. та відкрито спадкову справу. Тому через вищенаведені причини ОСОБА_1 не встиг подати заяву на прийняття спадщини за законом в термін встановлений чинним законодавством України.

Апелянт вважає що нотаріус ухилявся від своїх прямих обов`язків. Оскільки, знаючи про те, що у відповідачки ОСОБА_2 окрім молодшої сестри ОСОБА_4 , ще є рідний брат, відкриваючи спадкову справу за заявою відповідачки, нотаріус ОСОБА_5 не вчинив жодних дій по повідомленню

Разом з тим позивач вважає пропущений ним термін, в даному випадку перебування на лікуванні останній місяць та день строку для подання заяви про після померлої матері, одною із поважних причин.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення та визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін по даній справі 16.02.2019 померла мати, ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилась спадщина на домоволодіння, земельні ділянки та грошові кошти. ОСОБА_1 23.10.2019 звернувся до приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. із заявою про прийняття спадщини, але йому в цей деньприватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.9).

Копіями медичних документів та пенсійного посвідчення (а.с.10-16, 38) підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи та лікувався стаціонарно після смерті матері з 16.05.2019 по 29.05.2019, а також на денному стаціонарі з 25.02.2019 по 12.03.2019 та 15.08.2019 по 27.08.2019.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23 липня 2020 року за результатом розгляду справи № 641/7258/19.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивач ОСОБА_1 та його представник не довели у суді та не навели будь яких фактичних даних, які б стверджували про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що були перешкодою для позивача вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Суд першої інстанції із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості рішення суду. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2020 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк