Справа № 234/8702/20
Провадження № 2/234/2639/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Переверзевої Л.І.

Секретаря - Костів А.О.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біленьківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області з позовом звернулася ОСОБА_1 до Біленьківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову позивачем зазначено наступне.

В 1974р. вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . Його матір - ОСОБА_3 була власницею домобудівлі АДРЕСА_1 та земельної ділянки під цією будівлею. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину після її смерті прийняв її син - чоловік заявника по справі ОСОБА_2 . При оформленні спадкових прав, останньому було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді вказаного будинку. Оформити право на спадщину на землю під будинком її чоловік не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що в порядку ст.1225 ЦК України, її чоловік прийняв спадщину після смерті матері, як у вигляді домобудівлі АДРЕСА_1 так і земельної ділянки під цією будівлею, тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на спірну земельну ділянку.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України та ст.386,392 ЦК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю та інше майно, у тому числі і шляхом визнання права власності на нього.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідност.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 знаходилась у шлюбі з ОСОБА_2 з 23.02.1974р.

За життя останній отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.06.2012 року після смерті матері - ОСОБА_3 . Спадкова маса складалася з житлового будинку та допоміжних будівель та споруд АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрував право власності на вказаний будинок, що підтверджується Витягом БТІ м.Краматорська від 25.06.2012р. про державну реєстрацію прав та копією технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.02.2017 року заявник по справі ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка. Спадкове майно складається з житлового будинку та допоміжних будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.06.2020р., право власності за земельну ділянку в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі державного акту від 04.12.1997р.

Згідно вказаного державного акту від 04.12.1997р., цільове призначення земельної ділянки площею 0,0589 га в АДРЕСА_1 - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 право на спадщину після смерті матері на вказану земельну ділянку не переоформив, хоча прийняв у спадщину розташований на ній житловий будинок.

Спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 прийняв її син спадкоємець за законом першої черги - ОСОБА_2 .

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Таким чином, повно та всебічно встановивши фактичні обставини справи, надавши належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, встановивши цільове призначення спірної земельної ділянки, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини другої та третьої статті 1225 ЦК України, у зв`язку із чим визнає за ОСОБА_1 право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, на якій розташований успадкований будинок, інші будівлі та споруди, оскільки вона призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

На підставі викладеного, ст. ст. 1218,1258, 1262,1268, ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Біленьківської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0589 га під домобудівлею АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду Л. І. Переверзева