ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/573/20 Номер провадження 22-ц/814/1704/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хіль Л.М.

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року постановлену під головуванням судді Максименко Л.В.

по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 .

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, з тих підстав, що Банком порушено вимоги ст. 175 ЦПК України, а саме:

-не вказано зареєстроване місце проживання відповідача;

-матеріали позову не містять дані про встановлення відповідачу погодженого кредитного ліміту в розмірі 300 грн. та в подальшому підвищення кредитного ліміту;

-відсутні належні та допустимі докази відкриття відповідачу карткового рахунку та його номеру;

-відсутні докази перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача та їх розмір та виписки по рахунках відповідача;

-Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача;

-Анкета-заява, підписана відповідачем, не містить умов кредитування, строків дії договору, відсоткової ставки.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху зазначив, що позивачу слід надати дані, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила діяли в вересні 2010 року. Також суд вказав на те, що більша частина копій документів, доданих до позову не засвідчена представником банку, як того вимагає ч.5 ст. 95 ЦПК України. Довідки, додані до позову невідомо ким підписані (відсутня назва посади та прізвище), в зв`язку з чим викликають сумніви у їх належності та допустимості. Так, всупереч вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем разом з позовною заявою не подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

На виконання ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2020 року представником АТ КБ «ПриватБанк» - Ванжою Н.В. подано заву про усунення недоліків.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив Банк, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги банк вказував, що позовна заява подана з додержанням вимог передбачених ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, а тому правові підстави для повернення позовної заяви в силу ч.3 ст. 185 ЦПК України відсутні.

З урахуванням викладеного просив суд скасувати ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року та повернути цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції керувався ч.3. та виходив з того, що станом на 02 червня 2020 року позивачем було не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 10 квітня 2020 року, а до суду надано лише довідки про зміну умов кредитування і відкриття кредитних рахунків та виписку з карти відповідача.

Також місцевий суд вказував на те, що інші суттєві недоліки необхідні для розгляду справи, як то: докази відкриття відповідачу карткового рахунку та його номеру, докази перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача та їх розмір, розрахунок позову позивачем не надано.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок зроблено передчасно з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вже на момент вирішення питання відкриття провадження у справі, почав давати оцінку матеріалам справи зазначивши про відсутність доказів відкриття відповідачу карткового рахунку та його номеру, перерахування кредитних коштів на картку чи рахунок відповідача, відсутність підпису відповідача на витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та анкети-заяви.

Також суд вдався до визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором. Так вказана банком сума складає 77250,78 грн., а суд вирахував заборгованість у розмірі 121017,80 грн. Аналогічна оцінка була надана довідкам доданим до позовної заяви щодо їх належності та допустимості.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд не може вдаватися ні до оцінки доказів(ст. 89 ЦПК України), ні до дослідження доказів (ст. 229 ЦПК України), ці дії суд вчиняє на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів, тобто при розгляді справи по суті.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «TOB «Фріда» проти України» від 08 грудня 2016 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відтак, суд першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі проявив надмірний формалізм, припустився порушень норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України).

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судові витрати, пов`язані з поданням задоволеної судом апеляційної скарги, підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України за результатом вирішення судом спору по суті.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк - задовольнити.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: С.Б. Бутенко

О.Ю. Кузнєцова