Ухвала

25 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 947/23216/19

провадження № 61-11353ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь половину додаткових витрат, понесених нею у зв`язку із лікуванням їхньої спільної малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у загальній сумі 93 080,00 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 25 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 94 072, 27 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У липні 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктами 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зазначена справа про оплату додаткових витрат на дитину, у якій ціна позову становить 93 080,00 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника в 2 102,00 грн складає 210 200,00 грн (100 х 2 102,00), є малозначною в силу вимог закону.

Доводи відповідача, що касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та що справа має виняткове значення для скаржника не містять належного обґрунтування, у зв'язку з чим можуть бути взяті до уваги.

Твердження відповідача про те, що ві буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями при розгляді інших справ № 522/2119/19 та № 520/4164/19 є безпідставними, оскільки відповідачем не обґрунтовано, які саме обставини, встановлені оскарженими рішеннями, і для чого йому необхідно спростовувати у цих справах.

Отже, Верховним Судом не встановлено випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись пунктами 1, 3 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель