Справа № 643/3963/20
Провадження № 2/643/2426/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить: позбавити відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем постійного проживання його рідного брата - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15.08.2014 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Її чоловік ОСОБА_5 від першого шлюбу, який розірвано на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 18.06.2012, мав сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В судовому порядку питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 не вирішувалось. Син ОСОБА_3 з жовтня 2012 проживав з батьком, в період з 01.10.2012 по 01.06.2013 відвідував дошкільний заклад № 373 «Паросток» ХМР, з 2013 року за місцем проживання ОСОБА_3 відвідує ХЗОШ № 56 за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього багато друзів. Увесь час вихованням дитини ОСОБА_3 займалися вона з чоловіком, водили його до школи, забезпечували навчання, ОСОБА_3 з радістю сприйняв народження брата ОСОБА_7 , з яким в нього дуже тісний взаємозв`язок, у них була дружня родина, більшу частину свого життя ОСОБА_3 прожив разом з ними. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_5 . Дитина ОСОБА_3 є членом їх родини та після смерті батька однозначно заявив, що буде жити тільки з нею та своїм братом. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 з сином не проживає більше восьми років, не піклується про нього і не приймає участі у його вихованні. За час їх проживання з батьком ОСОБА_3 відповідач жодного разу не приїздила до них, не спілкувалася з сином, не приносила йому подарунки на дні народження, її повністю влаштовувало, що дитини проживає у родині батька, мати дитини та жоден родич зі сторони матері дитини не цікавився ОСОБА_3 , їй та ОСОБА_3 взагалі нічого про них невідомо. Зареєструвати ОСОБА_3 за місцем проживання батька вони не мали можливості, оскільки не могли отримати її згоду.

До початку підготовчого засідання до суду надійшли висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення ОСОБА_1 його піклувальником.

До початку підготовчого засідання відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

У підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, провести розгляд справи без її участі, про що зазначила у письмовій заяві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог у повному обсязі не заперечувала, просила провести розгляд справи без її участі, про що зазначила у письмовій заяві.

Третя особа просила провести розгляд справи без участі її представника та прийняти рішення з урахуванням наданого висновку та подання Департаменту служб у справах дітей ХМР, про що зазначила у письмовому клопотанні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.08.2014 зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).

Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (а.с.6).

Батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.8).

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 18.06.2012 у справі № 2/2028/321/2012 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харкові (а.с.9).

Як встановлено судом, та не заперечується учасниками справи, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з часу розлучення його батьків проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_5 , його дружиною ОСОБА_1 та братом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю.

За час відвідування дошкільного навчального закладу № 373 «Паросток» ХМР з 01.10.2012 по 01.06.2013 дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приводив дитину та забирав його батько ОСОБА_5 , який вносив сплату за харчування дитини, мати дитини до дитячого садка не з`явилася жодного разу (а.с.12).

Як вбачається з листа ХЗОШ І-ІІІ ступенів № 56 ХМР ХОР від 26.10.2018, ОСОБА_3 навчається у ХЗОШ № 56 ХМР з 1-го класу, має багато друзів, позитивний комунікабельний, ходить до школи чисто й охайно вдягнений, відвідує футбольну секцію. Упродовж навчання у школі вихованням дитини займалися його батько ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_1 . На даний момент до школи ОСОБА_3 збирає ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу тощо (а.с.13).

Згідно повідомлення Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей ХМР від 18.12.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом Служби 18.12.2018 взятий на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах з підстав невиконання матір`ю батьківських обов`язків з виховання дитини, та тимчасово влаштований у сім`ю ОСОБА_1 (а.с.14).

ОСОБА_1 включено до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачі, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, як потенційний опікун за № 2039-78 від 21.02.2020 (а.с.20).

Згідно висновку органу опіки та піклування - Департаменту служб у справах дітей ХМР від 27.07.2020 № 378, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок наданий без врахування думки матері дитини ОСОБА_2 . За письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 , він не заперечує проти позбавлення батьківських прав його матері ОСОБА_2 , підтримує в цьому питанні ОСОБА_1 та бажає, щоб вона була його піклувальником.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини..

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не

забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання.

За таких обставин, судом встановлена наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти чого не заперечує сама відповідач.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

У поданні органу опіки та піклування про встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 та призначення ОСОБА_1 його піклувальником зазначено, що ОСОБА_1 піклується про дитину, займається його вихованням і матеріальним забезпеченням, створила необхідні умови для проживання та гармонійного розвитку. ОСОБА_1 надала повний пакет документів, відповідно до якого вона може виконувати обов`язки піклувальника, з правовими аспектами щодо встановлення піклування ознайомлена.

Крім того, дитина ОСОБА_3 не заперечує проти призначення його піклувальником ОСОБА_1 , в сім`ї якої він проживає дев`ять років, та яка турбується про нього і забезпечує матеріально (а.с.10).

З огляду на вищевикладене суд встановлює піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 та призначає піклувальником ОСОБА_1 за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ст. 167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 тривалий час проживає в сім`ї позивача ОСОБА_1 разом зі своїм братом, виявив бажання і надалі проживати в цій сім`ї, суд вважає за доцільне визначити місцем проживання ОСОБА_12 за містом проживання його рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким на час розгляду справи є: АДРЕСА_2 , що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За вказаних вище обставин, а також, що відповідач є працездатною, визнала позов, суд встановив, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнав позов, судом встановлена наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України про судовий збір.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 197-200, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем постійного проживання його рідного брата - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ,, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020, і до досягнення дитиною повноліття, на користь піклувальника дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ,, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Поліщук