Справа № 716/279/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, він був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки.
Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із ч.1 ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, судом встановлено, що 22.05.2009 між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке21.05.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 39-42) та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.16).
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, він підтверджує, що його було ознайомлено та він згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.
Крім того, відповідач 22.05.2009 підписав довідку про умови кредитування по кредитних картах «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». Відповідно до якої сторони погодили базову відсоткову ставку на рік за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на місяць (30% річних), умови нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також умови нарахування штрафу при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій (кА.с.17)
За вказаним кредитним договором відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном дії до останнього дня квітня 2013 р. (а.с. 55), що підтверджується анкетою - заявою від 22.05.2009. ОСОБА_1 після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації та користувався нею.
Так, з виписки банку по картковому рахунку вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами (а.с.54-60).
Також встановлено, що ОСОБА_1 в АТ КБ "ПриватБанк" до початку останнього місяця дії картки № НОМЕР_1 з письмовою заявою про закриття рахунку не звертався.
В подальшому позивачем було перевипущено кредитні картки, які було приєднано до раніше відкритого карткового рахунку № НОМЕР_1 . Так, відповідачу були надані кредитні картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , остання з яких має термін дії до останнього дня 02.2019 року, вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.55) та вищезазначеною банківською випискою по картковому рахунку.
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України.
Враховуючи, що відповідач тривалий час не вносить щомісячних платежів Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
На думку суду, позивачем в порушення ст. 61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому вимога АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 2052,14 грн. задоволенню не підлягає.
Крім того, за змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З наведеного вбачається, що позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а тому його вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 2825,80 грн. також підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 16.04.2009, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №PROM4BM2I1 від 24.04.2020, на зазначену суму (а.с.1-2).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, і ця частка складає 94%, тому з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1975,88 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог ( 2102* 94 /100 = 1975,88 ).
Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 01.09.2020 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з врахуванням вихідних днів) 07.09.2020, то датою ухвалення даного судового рішення є 07.09.2020.
На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 128, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
- заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 2825,80 грн;
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі:
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області, РНОКПП: НОМЕР_5 .
Дата складення повного тексту судового рішення 07.09.2020.
Суддя Пухарєва О.В.