Ухвала

13 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 689/2303/16-ц

провадження № 61-1685св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами.

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 житлового будинку (А-І) загальною площею 104,2 кв. м, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, а саме: сарай (Б) площею 52,0 кв. м, гараж (В) площею 28,4 кв. м, літня кухня цегляна (Г) площею 20,3 кв. м, літня кухня цегляна (Д) площею 5,4 кв. м, літня кухня глинобитна (Е) площею 18,2 кв. м, огорожа штахетна, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

У решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 житлового будинку (А-І) загальною площею 104,2 кв. м, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, а саме: сарай (Б) площею 52,0 кв. м, гараж (В) площею 28,4 кв. м, літня кухня цегляна (Г) площею 20,3 кв. м, літня кухня цегляна (Д) площею 5,4 кв. м, літня кухня глинобитна (Е) площею 18,2 кв. м, огорожа штахетна, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 1 238,00 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судових витрат в сумі 1 238,00 грн скасовано. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року, ОСОБА_1 просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_7 та відмову у позові ОСОБА_6 .

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
В. М. Сімоненко