Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

26.08.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі Парова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Матей Руслана Іванівна, ТзОВ Кей Колект про визнання недійсними договору купівлі продажу квартири від 14.09.2007 року та договору іпотеки від 27.11.2007 року, визнання права власності,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Матей Руслана Іванівна, ТзОВ Кей Колект про визнання недійсними договору купівлі продажу квартири від 14.09.2007 року та договору іпотеки від 27.11.2007 року, визнання права власності.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Матей Руслана Іванівна, ТзОВ Кей Колект про визнання недійсними договору купівлі продажу квартири від 14.09.2007 року та договору іпотеки від 27.11.2007 року, визнання права власності, позовні вимоги позивача задоволені частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 14.09.2007 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2898, та визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням 20.12.2019 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року.

Представник відповідача Човганин М.І. посилається на те, що рішення суду від 20.11.2017 року ухвалено без участі відповідача. Про судові засідання в тому числі про судове засідання на якому ухвалено рішення , відповідачу відомо не було, відповідач жодного судового виклику про час і місце розгляду справи не одержував, що призвело до позбавлення можливості реалізувати права передбачені ст. 43 ЦПК України . Також зазначає, що судом не було враховано та не надано жодної правової оцінки тому факту, що відповідач є добросовісним набувачем квартири, оскільки ним було виконано всі умови оспорюваного договору та відповідач не вводив в оману позивача щодо обставин, які мали істотне значення, а відтак вважає, що суд допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим порушив норми процесуального права і неправильно вирішив спір по суті .

Представник заявника (відповідача ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме отримав рекомендоване повідомлення 19.08.2020 року, що стверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта за відстеженим трек-номером поштового відправлення (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html трек-номер поштового відправлення 190).

Інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутності нез`явившихся осіб .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У зв`язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.3, ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

У відповідності з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України повинен був довести дві обставини - що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 у відповідності до приписів ст. 74 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час розгляду справи) був повідомлений про дату, час і місце слухання справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку АДРЕСА_2 , що стверджується зворотніми поштовими повідомленнями про вручення рекомендованого повідомлення № 243 ( а.с. 22) ; № 000 ( а.с. 46); № 757( а.с. 76); № 315 ( а.с. 84); № 898 ( а.с. 96); № 008 ( а.с. 121); № 977 ( а.с.132); № 873 ( а.с. 155); № 832 ( а.с. 161); № 091 ( а.с. 173); № 505 ( а.с. 237); а також зворотніми повідомленнями які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» № 977 ( а.с. 5 Т.2);'№ 930 ( а.с.20 Т.2); № 084 ( а.с. 32 Т.2);

Суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність судового провадження, що стверджується зворотніми повідомленнями про вручення рекомендованого повідомлення № 243 ( а.с. 22) ; № 000 ( а.с. 46); № 757( а.с. 76); № 315 ( а.с. 84); № 898 ( а.с. 96); № 008 ( а.с. 121); № 977 ( а.с.132); № 873 ( а.с. 155); № 832 ( а.с. 161); № 091 ( а.с. 173); № НОМЕР_1 ( а.с. 237); і з того часу мав об`єктивну можливість надіслати до суду письмовий відзив на позовну заяву, і так само повідомити суд про причини неявки в судові засідання.

Інформацією, щодо іншої адреси відповідача суд не володів.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час розгляду справи) Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України - Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Разом з тим слід зазначити те, що відповідачу ОСОБА_1 було відомо про існування судового провадження, в якому ОСОБА_1 має статус відповідача. Зокрема, відповідач ОСОБА_1 перебував в судовому засіданні 25.11.2014 р. , що стверджується журналом судового засідання , в якому не заперечував прти задовлення клопотання позивача.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином на переконання суду, відсутні поважні причини щодо неявки ОСОБА_1 в судові засідання та не повідомлення про причини неявки, оскільки судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку АДРЕСА_2 .

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення суду.

Доводи представника відповідача про те, що суд не вірно застосував до спірних правовідносин норми права не є тією підставою для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду.

Зважаючи на викладене суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 280- 289 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Матей Руслана Іванівна, ТзОВ Кей Колект про визнання недійсними договору купівлі продажу квартири від 14.09.2007 року та договору іпотеки від 27.11.2007 року, визнання права власності - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дата складання повного тексту ухвали суду - 26.08.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца