Справа № 202/7202/18
Провадження № 2/202/152/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 серпня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського МНО Левашов О.Г., Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2018 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського МНО Левашов О.Г., Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_5 . 15 липня 2017 року представник позивача звернувся до другої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про вчинення нотаріальних дій. На зазначену заяву Другою дніпровською державною нотаріальною конторою була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. №2118/02-31 від 19.07.2017 року. Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 липня 2017 року Другої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 не входить до кола осіб, що є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з наявністю заповіту від 08 грудня 2016 року, виданого на ім`я відповідача на все майно, що належало ОСОБА_5 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г. 08 грудня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №1767. Позивач вважає, що зазначений заповіт не відповідає вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсним, оскільки тяжка хвороба батька ОСОБА_4 , який знаходився на лікуванні в м. Москва абсолютно виключала його транспортування до Києва. ОСОБА_5 жодним чином не міг поставити свій підпис на заповіті, оскільки ніякого перетину кордону з Російської Федерації до України у спірний період не здійснював та весь час знаходився в Російській Федерації. Просив суд: визнати заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 08 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г., зареєстрованим в реєстрі за №1767- недійсним та стягнути судові витрати з відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2018 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

27.11.2018 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2018 року про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2019 року ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року залишена без змін.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі.

У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, за якою:

1.Сторони дійшли згоди щодо врегулювання спору по справі №202/7202/18 шляхом виконання взаємних зобов`язань, прийнятих Сторонами підписанням та виконанням даної угоди.

2.Сторона 1 відмовляється від будь-яких претензій чи вимог, що стосуються нерухомого чи іншого майна, отриманого Стороною 2 та іншими спадкоємцями у спадок після смерті чоловіка Сторони 2 - ОСОБА_5 у разі отримання компенсації від Сторони 2 визначеною цією угодою.

3.Відмова Сторони 1 в тому числі розповсюджується на вимоги щодо визнання заповіту недійсним, оскарження його змісту та будь-які інші вимоги, задоволення яких може призвести до відчуження майна, успадкованого Стороною 2 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , відмова Сторони 1 зокрема стосується і позовних вимог у справі № 202/7202/18.

4.Відмова Сторони 1 від позовних вимог у справі № 202/7202/18 оформлюється шляхом подання Сторонами або їх належними уповноваженими представниками заяви про затвердження мирової угоди по справі № 202/7202/18 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та прийняттям судом відповідної ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 202/7202/18. У разі незатвердження судом мирової угоди з підстав які не залежать від Сторін, Сторона 1 або її належний представник зобов`язані подати до суду заяву про відмову від позовних вимог в повному обсязі. Зазначена заява про відмову повинна буди прийнята судом з постановленням відповідної ухвали та набранням законної сили. Після цього Сторона 2 передає Стороні 1 ключі від квартир за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

5.Відмова Сторони 1 від пред`явлення інших вимог, що стосуються успадкованого Стороною 2 майна підтверджується підписанням даної угоди.

6.Сторона 2 компенсує Стороні 1 понесені за час існування спору між Сторонами витрати та вимоги які випливають із суті позовних вимог по справи №202/7202/18, шляхом передачі та реєстрації за Стороною 1 права власності на 21/24 об`єкту нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; а також передачі та реєстрації за Стороною 1 право власності на 21/24 квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

7.Компенсація за даною угодою, передбачена пунктом 6 даної Угоди, здійснюється лише за умови укладення договору дарування між Стороною 2 та ОСОБА_6 , що передбачає перехід та реєстрацію права власності на 1/24 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 від ОСОБА_6 до ОСОБА_4 .

8.Результатами взаємних поступок між Сторонами повинно бути:

-реєстрація права власності за ОСОБА_4 у розмірі 22/24 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ;

-наявність зареєстрованого права власності за ОСОБА_7 у розмірі 1/24 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ;

-наявність зареєстрованого права власності за ОСОБА_8 у розмірі 1/24 об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ;

-реєстрація права власності за ОСОБА_3 у розмірі 21/24 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-реєстрація права власності за ОСОБА_6 у розмірі 3/24 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-реєстрація права власності за ОСОБА_3 у розмірі 21/24 квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

-реєстрація права власності за ОСОБА_6 у розмірі 3/24 квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

9.Сторона 1 несе відповідальність за порушення своїх зобов`язань за даною угодою у вигляді штрафу, що складає еквівалент 10 000 (десять тисяч) доларів США, та підлягає сплаті на користь Сторони 2 в безумовному порядку протягом 10 днів з дня порушення Стороною 1 своїх зобов`язань, або з дня коли Сторона 2 дізналась про таке порушення.

10.Невиконання Стороною 1 зобов`язань, передбачених пунктом 4 даної мирової угоди має наслідки недійсність проведених сторонами правочинів, що стосуються реєстрації прав власності, визначених пунктом 8 даної угоди, та не звільняє Сторону 1 від відповідальності за порушення своїх зобов`язань, передбачених пунктом 9 даної угоди.

11.Дана угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язання, передбачених даною угодою.

В судовому засіданні сторони просили затвердити дану мирову угоду, а провадження по цивільній справі - закрити.

Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно до поданої заяви сторони просять затвердити мирову угоду, укладену між ними. Зазначена мирова угода приєднана до справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З поданої сторонами та дослідженої судом мирової угоди від 20.08.2020 року вбачається, що, вказана угода укладена на основі взаємних поступок, які стосуються прав і обов`язків сторін, що не входять до предмету позову, суперечать закону, зокрема, щодо спадкового майна сторін та іншого спадкоємця ОСОБА_6 , тому суд вважає, що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись: ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, 256, 258-261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського МНО Левашов О.Г., Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 31 серпня 2020 року.

Суддя Л.П. Слюсар