Справа № 648/1972/20
Провадження № 2/648/651/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонськоїх області, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сокирко Л.М. по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 6 липня 2020 року звернулася до суду з позовом до Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою судді від 7 липня 2020 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 4 серпня 2020 року. Зазначена ухвала була скерована до Єдиного державного реєстру судових рішень 7 липня 2020 року об 11:06:05.

В цей же день на електронну адресу суду о 14 год. 16 хв. від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Казанцевої С.А. надійшла заява про відкликання позовної заяви.

Ухвалою судді від 13 липня 2020 року заяву адвоката Казанцевої С.А. подану в інтересах ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишено без задоволення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 7 липня 2020 року та повістки про виклик сторін в цей же день були передані до канцелярії суду для відправки.

Як вбачається із системи Д-3 зазначені документи були відправлені сторонам 9 липня 2020 року.

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про повернення позовної заяви від 13 липня 2020 року в цей же день була передана до канцелярії суду та, як вбачається із системи Д-3, була спрямована адвокату ОСОБА_2 16 липня 2020 року.

27 липня 2020 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Сокирко Л.М. В обгунтування заявленого відводу ОСОБА_1 зазначила, що а ні вона, а ні її представник з незрозумілих їй причин станом на 24 липня 2020 року не отримали ухвалу про відкриття провадження, крім того між нею та суддею Сокирко Л.М. існують об`єктивні обставини, що прямо викликають сумнів в неупередженності та об`єктивності судді Сокирко Л.М., зокрема суддя в 2001 році розглядала кримінальну справу за частиною 3 статті 101 КК України, у якій вона була потерпілою. В зв`язку з тим, що суддя була упереджена та не об`єктивно розгядала справу, вона неодноразово писала скарги, та за її заявою про відвід, суддя була відведена від розгляду справи. З урахуванням факту давніх неприязних відносин у неї існують вагомі підтверджені письмовими доказами сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Сокирко Л.М. при розгляді цивільної справи, що може бути викликано почуттям помсти, злістю, реальним упередженням або іншим. Суддя Сокирко Л.М. підлягає відводу.

Відповідно до частини 1 статті 6, частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відтак положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Аналізуючи підстави заявленого ОСОБА_1 відводу судді, слід зазначити, що обставини, на які вона посилається не є достатніми для того, щоб поставити під сумнів об`єктивність та неупередженість судді, ак як після надходження позовної заяви ОСОБА_1 до мого провадження, я як суддя діяла в межах наданих законом повноважень, не допускаючи порушень прав учасників процесу, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав фізичних осіб, поважаючи честь і гідність усіх учасників цивільного процесу.

Зокрема мною своєчасно відкрито провадження у справі, спрямовано копію ухвали про відкриття провадження сторонам (відповідачу позовну заяву з додатками) та надіслано судові повістки. Зазначене підтверджується інформацією, відображеною в системі Д-3.

Крім того, будь-яких неприязнених відносин зі сторонами, в тому числі і з ОСОБА_1 у мене не було і немає. Події про які зазначила ОСОБА_1 у заяві про відвід мали місце у 2001 році та з того часу пройшло більше 19 років.

А отже заявлений позивачкою ОСОБА_1 відвід судді є необгунтованим.

Також слід зауважити, що ОСОБА_1 22 червня 2020 року подавалася до суду аналогічна позовна заява, яка також відкликалася її представником - адвокатом Казанцевою С.А. та до відкриття провадження у справі була їй повернута.

Разом з тим, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З приводу безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Довіру неможливо примусово створити адміністративним рішенням. Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

У рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушенням статті 6 Конвенції щодо незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Згідно з пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справі Пєрсак проти Бельгії від 01.10.1982). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів.

Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше.

Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо.

Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Виходячи з наведеного, та практики ЄСПЛ кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

У відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача.

Враховуючи упереджене ставлення ОСОБА_1 до головуючого судді, що випливає зі змісту заяви про відвід, її впевненості про неможливість суддею здійснити розгляд поданої нею позовної заяви з дотриманням принципів об`єктивності та неупередженості, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на розгляд її заяви поза будь-яким розумним сумнівом, а також враховуючи неможливість передбачити результат розгляду справи, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді, вважаю необхідним задовольнити заявлений відвід.

Керуючись статтями 36, 40, 259-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити заявлений ОСОБА_1 відвід судді Сокирко Людмилі Миколаївні.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, передати до канцелярії Білозерського районного суду Херсонської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сокирко Л.М.