Справа № 182/1893/20
Провадження № 2/0182/1545/2020
11.08.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Багрової А.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неповернутої суми боргу.
Представник позивача - адвокат Семенюк Олег Вячеславович, що діє за договором про надання послуг адвоката від 18.03.2020 року (а.с.9), ордер серія ЧЦ №000,018125 про надання правової допомоги від 18.03.2020 року(а.с.10).
Заяви по суті справи.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неповернутої суми боргу за договором позики від 27.03.2017р. в сумі 164874,50 грн.
За умовами договору відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 27.04.2017 року.
Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав у строк передбачений у договорі суму коштів не повернув.
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24.04.2020 року постановлено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
За умовами договору відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 27.04.2017 року.
Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав у строк передбачений у договорі, суму коштів не повернув.
Відповідно до пункт 5 Договору позики позичальник зобов`язаний повернути позику протягом строку, встановленого цим Договором. У разі затримки строку повернення позики, Позикодавець має право нарахувати пеню на неповернуту в строк суму у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у момент такої затримки, за кожен день неповернення грошових коштів та весь період прострочення.
Також, відповідно до пункту 6 Договору позики при порушенні строку повернення позики більше як на 10 (десять) календарних днів, Позичальник окрім пені сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 10 (десять) % від загальної суми позики.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК).
Визначення поняття "зобов`язання" міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов`язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу..
Враховуючи зазначені норми матеріального та процесуального права та оцінивши надані докази, суд вважає, що позивач довів свої позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача з урахуванням штрафу та пені відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1648,80 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 19, 76-81, 141, 263-268, 274, 280-289, 354 ЦПК України суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1648 (одна тисяча шістсот сорок вісім) грн. 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.
Повне рішення складено 11.08.2020 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).
відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).
Суддя: А. Г. Багрова