Дата документу 19.08.2020 Справа № 554/6629/20
Справа №554/6629/2020
Провадження №2/554/2012/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

19 серпня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, в якій також прохала постановити ухвалу про повернення судового збору.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку про задоволення заяви частково. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч.2 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті повністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку задовольнити заяву. Повернути сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. сплачений ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду. Оскільки позовна заява ОСОБА_1 повернута.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 175, 185, 261, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути разом з додатками позивачу ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок сплачений нею 21 липня 2020 року через АТ «Ощадбанк» за квитанцією №49 до У УДКС, розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання її суддею 19 серпня 2020 року.

Повний текст ухвали складено 19 серпня 2020 року.

Суддя І. О. Блажко