Справа № 630/269/19
Провадження № 2/630/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Кузміної Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Губської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 630/269/19 (провадження № 2/630/6/20) за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Суслов В.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом від 05 червня 2019 року, в якому з урахуванням уточнень і змін до позовних вимог, внесених заявами від 12 червня 2019 року, від 19 серпня 2019 року та від 28 жовтня 2019 року, просив наступне:

1. Зобов`язати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуками - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2. Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у побаченнях та вихованні онуків:

Зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити особисте спілкування - побачення 2 рази на тиждень, щонеділі, - в суботу та неділю з 10-00 год. суботи до 17-00 год. неділі з урахуванням ночівлі за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 , без присутності батьків;

На літніх канікулах - з 01 липня по 31 липня, цілодобово, з урахуванням ночівлі за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 , з можливістю відпочинку в інших містах України та за кордоном;

На осінніх канікулах - з 1 по 3 день канікул з урахуванням ночівлі за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 ;

На зимових канікулах - з 7 по 13 день канікул з урахуванням ночівлі за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 ;

На весняних канікулах - з 1 по 3 день канікул з урахуванням ночівлі за місцем проживання позивача: АДРЕСА_1 ;

У святкові дні, день народження, дні хвороби в присутності батьків;

Забирати ОСОБА_6 зі школи після навчального процесу і до повернення батьків з роботи, щоб останній знаходився з бабусею, ОСОБА_1 , коли вона перебуває вдома, за попереднім узгодженням із ОСОБА_6 ;

Із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити особисте спілкування - побачення кожну суботу тижня з 10-00 год. до 17-00 год. без присутності батьків;

У святкові дні, день народження, дні хвороби в присутності батьків - з урахуванням віку дитини;

не обмежувати особисте спілкування з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуками.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказав, що позивач ОСОБА_1 являється рідною матір`ю відповідача ОСОБА_3 , яка наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . У відповідачів народилися діти: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які для неї являються онуками. Після народження старшого онука ОСОБА_10 вона, ОСОБА_1 , фактично взяла над ним опіку, бо в той час у її доньки був складений період в житті. Більшу частину свого життя онук ОСОБА_11 прожив в будинку свої бабусі, де йому були забезпечені необхідні умови для проживання. Після народження молодшої онуки ОСОБА_7 стосунки між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_3 почали погіршуватися через різне бачення того, як слід виховувати дітей. Це призвело до заборони з боку ОСОБА_3 бачитися бабусі з онуками. Не маючи змоги владнати конфлікту ситуації безпосередньо зі ОСОБА_3 , вона, ОСОБА_1 , навіть зверталась за допомогою до виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області. Але отримала відповідь про необхідність звернення до суду за захистом порушеного права на участь у вихованні онуків. Тому позивач вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, які чинять їй відповідачі, та встановлення способів спілкування з онуками в межах їх потреб та х урахуванням їх віку.

Ухвалою від 19 червня 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено проведення підготовчого засідання.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали спільний відзив від 19 липня 2019 року, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, та висловити свої заперечення проти доводів позивача. Вони вказали, що ОСОБА_1 була і залишається власною і вольовою жінкою та прагне до того, аби усе відбувалось так, як вона того хоче. Від початку їх подружнього життя ОСОБА_1 постійно намагалась втручатися в їх сімейні справи та диктувати свої умови. На думку відповідачів, при вирішенні питання її участі у вихованні онуків слід взяти до уваги обставини, які можуть певним чином характеризувати позивача: її старший син, ОСОБА_13 , був засуджений у 2016 році до покарання у виді 4 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 КК України; свою рідну матір ОСОБА_1 віддала до будинку літніх людей, аби зробити ремонт у будинку та вільно в ньому мешкати; дванадцять років тому ОСОБА_1 довела свого чоловіка до спроби самогубства; у 2018 році ОСОБА_1 звинувачувала свою доньку в доведенні до самогубства, а вже у 2019 році вона подала до Органу опіки та піклування заяву про позбавлення доньки батьківських прав по відношенню до своїх дітей. Щодо оцінки способів спілкування з онуками, визначеними позивачем, відповідачі також висловити заперечення з огляду на те, що перебування дитини у бабусі протягом двох вихідних днів та ще й на канікулах не відповідатиме інтересах дитини та може бути навіть шкідливим. Тим більше не припустимим є відпочинок бабусі з онуком за межами країни, бо не виключено, що вона має у своїй власності нерухомість за кордоном, де може залишитися жити з онуком і не повернутися назад. Також відповідачі вважають, що встановлення способів спілкування з молодшою онукою ОСОБА_7 , визначених позивачем, не відповідатиме інтересах дитини з огляду на її малий вік. У будь-якому разі, визначені позивачем способи спілкування з онуками можуть обмежити права інших родичів, по лінії батька ОСОБА_4 , у спілкуванні з онуками. Загалом позивач ОСОБА_1 передчасно звернулась до суду з позовом, бо повинна була спочатку звернутися до Органу опіки та піклування для отримання рішення щодо визначення способів участі у вихованні онуків та спілкування з ними.

В межах підготовчого провадження відповідачами був додатково поданий відзив від 23 вересня 2019 року з огляду на подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог. У цьому відзиві відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог, вказали, що подані суду позивачем ОСОБА_1 заяви стосовно ОСОБА_14 , матері ОСОБА_4 , не відповідають дійсності, а при вирішенні справи по суті слід врахувати поведінку позивача, яка може загрожувати життю і здоров`ю дітей. Відповідач вважають позивача неадекватною людиною, бо та намагалась позбавити їх батьківських прав щодо дітей, та ще й намагалась вкоротити собі віку. Стосовно цього навіть було розпочато кримінальне провадження від 27 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 120 КК України. Від так перебування позивача поряд з дітьми може завдати шкоди їх психічному здоров`ю.

Третя особа Орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області у визначений судом строк письмових пояснень по суті позову не подала. Разом з тим, на виконання вимоги суду про подання у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України письмового висновку щодо розв`язання спору орган опіки та піклування направив висновок від 16 вересня 2019 року за вих. № 03-36/3021 щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Виступаючи з промовою, позивач ОСОБА_1 пояснила, що онук ОСОБА_11 у віці від 3 до 7 років фактично мешкав разом з нею, вона піклувалась про нього та про його здоров`я, вчила його читати і писати, та навіть записала його на курси вивчення англійської та німецької мов. З онуком ОСОБА_10 вона навіть дві їздила за кордон на відпочином, батьки давали на це письмову згоду. Дитина також відвідує басейн за рекомендацією лікаря. В серпні 2018 року у її доньки ОСОБА_15 стався конфлікт з чоловіком, який мало не призвів до розірвання шлюбу. В цей період ОСОБА_16 віддалі їй, ОСОБА_1 , обох дітей на утримання і виховання. Але з огляду на свій вік вона, ОСОБА_1 , лише перші два тижні змогла доглядати онуків, після чого запропонувала дочці, аби та запропонувала свекрусі доглядати молодшу ОСОБА_7 , а вона продовжить глядіти за ОСОБА_10 . Така пропозиція викликати лише конфлікти, ОСОБА_16 почала звинувачувати її всіх своїх негараздах та у небажанні займатися виховуванням онуків, хоча вона самостійно підготувала онука до школи. Але в решті решт вона ОСОБА_7 відвезла до свекрухи - матері відповідача ОСОБА_4 . До того ж у неї з донькою виникли суперечки щодо квартири, в якій вона проживає з сім`єю - ОСОБА_16 вважає її своєю власністю, не зважаючи на те, що кватиру було придбано за її, ОСОБА_1 , кошти. Донька не пускає її навіть на поріг квартири, через що вона, ОСОБА_1 , могла побачитися з онуком ОСОБА_10 лише на сходах в під`їзді. Її також позбавили можливості забирати онука зі школи після завершення уроків, бо через свій малий вік він не міг самостійно і безпечно дістатися до дому. Натомість ОСОБА_11 вимушений був після завершення уроків перебувати у місцевій лікарні, яка розташована поруч зі школою, та в якій працює медсестрою інша бабуся ОСОБА_17 , матір відповідача ОСОБА_4 , та очікувати поки вона завершить свою роботу. Онукам батьки забороняють спілкуватися з нею, відповідати на її телефонні дзвінки або відчиняти їй двері. Але онукам подобається бути з нею та в її будинку, вони її люблять, а вона, ОСОБА_1 , навіть не знає як вони у 2019 році провели літній час, бо відповідачі перешкоджають їй бачитися з дітьми. Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 доповнила свої пояснення тим, що на початку 2020 року вона запросила доньку з дітьми до себе та запропоновувала, аби вона приводила до неї обох онуків на відпочинок, а також пропонувала обговорити можливість спільного відпочинку з онуками. Але ОСОБА_3 категорично відмовилась від обговорення її пропозиції та не дозволила дітям прийти до неї.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні в усній промові підтвердила те, що вона зверталась до матері за допомогою у вихованні дітей, коли у неї з чоловіком у 2018 році виник тривалий конфлікт. Але вона, ОСОБА_3 , впевнена, що саме поведінка матері призвела до погіршення стосунків між ними. ОСОБА_3 пояснила, що мати, ОСОБА_1 , відмовилась на її вимогу повернути в сім`ю дітей, та навіть почала налаштовувати сина ОСОБА_10 проти неї, а в подальшому ще й змусила її підписати документи про переведення ОСОБА_10 до іншої школи. Але вона, ОСОБА_3 , не проти того, аби її син ОСОБА_11 проводив час у бабусі - по два дні з ночівлею на короткотривалих канікулах, та два тижні на літніх канікул, після 15 липня. Але на це вона згодна лише за тією умови, що бабуся братиме до себе ОСОБА_10 разом з його сестрою ОСОБА_7 , аби діти відпочивали разом. Вона, ОСОБА_3 , обізнана про прагнення сина ОСОБА_10 частіше бачитися з бабусею ОСОБА_18 , але вони проти цього, якщо бабуся братиме до себе онука лише одного, тобто без сестри.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та пояснив, що позивач ОСОБА_1 прагне усіляко допомагати їм у вихованні дітей, задовольняти їх забаганки. Але натомість ОСОБА_1 вимагала, аби її спілкування з онуком ОСОБА_10 було постійним. Вони, як батьки дитини, не потребували постійної допомоги у догляді за дітьми, і були не згоді з такою позицією ОСОБА_1 , хоча й не перешкоджали спілкуватися з онуками.

Представник відповідачів ОСОБА_5 підтримала виступ ОСОБА_3 та наголосила на відсутності предмету спору, так як позивач ОСОБА_1 повинна була звернутися спочатку до Органу опіки та піклування для вирішення виниклого з відповідачами спору.

Представник Органу опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області Губська Н.А., виступаючи в судовому засіданні з усною промовою, наголосила на тому, що остаточно вирішити виниклий спір можуть лише його сторони і лише за умови взаємних поступок один одному, оскільки він зачіпає інтереси дітей. Нажаль ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не змінили своїх позицій у цьому спорі й досі. ОСОБА_19 повідомила, що відповідними спеціалістами були обстежені умови проживання як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_3 , та виявлено, що у кожної з них створені належні умови для перебування і виховання дітей. Під час підготовки матеріалів для розгляду на засіданні комісії органу опіки та піклування спеціалістами з дозволу батьків була проведена бесіда з дитиною, ОСОБА_6 . Ця бесіда вказала як на прихильність дитини до бабусі, так і на певні страждання дитини від відсутності взаєморозуміння між бабусею і матір`ю. Надавши оцінку усім з`ясованим обставинам орган опіки та піклування прийняв рішення про визначення способів та графіку побачень бабусі з обома онуками за попередньою домовленістю з батьками. На прийняття рішення у такому виді певним чином вплинула відсутність чіткого графіку відсутності батьків дітей вдома.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами докази та допитавши свідків, в судовому засіданні суд встановив наступне.

Відповідачі ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_20 ) і ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , виданим 21 січня 2011 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. У подружжя ОСОБА_21 народились двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_11 та ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_2 від 19 липня 2011 року та НОМЕР_3 від 26 січня 2016 року, виданими відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області.

Наразі, діти ОСОБА_6 і ОСОБА_7 проживають разом з батьками, відповідачем по даній справі, за адресою: АДРЕСА_2 , що не оспорюється сторонами по справі.

Як вбачається з повторного свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого Люботинським міським відділом РАГС 13 квітня 1995 року, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 2 від 01 червня 2013 року, позивач ОСОБА_1 являється рідною матір`ю ОСОБА_3 , а від так і рідною бабою малолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Згідно зі ст.ст. 257, 263 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда вирішується судом у відповідності до ст. 159 цього кодексу.

Тлумачення ч.ч. 2 та 3 ст. 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення ст. 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Одним з найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, п. 100, Рішення від 16 липня 2015 року).

За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та вили вістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, п. 54, Рішення від 07 грудня 2004 року).

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За ініціативою позивача та її представника під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 .

Так, свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що знайома з ОСОБА_1 з дня весілля її доньки ОСОБА_15 . Свідок підтвердила, що ОСОБА_1 допомагала своїй дочці ОСОБА_15 у вихованні та утриманні онуків, у її будинку для дітей створені належні умови. Але восени 2018 року сімейні відносини ОСОБА_15 з чоловіком погіршилися, через що дітей ОСОБА_16 віддала своїй матері, ОСОБА_1 . Але невдовзі ОСОБА_1 висловила свої дочці претензію, що згодна допомагати в утриманні дітей, але не брати на себе батьківські обов`язки. Це й призвело до тривалого погіршення стосунків між ним. Від тоді ОСОБА_16 відмовляє своїй матері у можливості проводити час разом з онуком ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_22 також пояснила суду, що одного разу зустріла ОСОБА_25 та у розмові він розповів їй, що батьки не дозволяють йому спілкуватися з бабусею, а їй не дозволяють його забирати на автомобілі зі школи після завершення уроків. На переконання свідка, за зовнішнім виглядом дитини було зрозуміло, що він певним чином страждає від обмежень у спілкуванні з бабусею.

Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що знайома з ОСОБА_1 ще зі школи та може охарактеризувати її як людину, яка багато працює і намагається забезпечити свою родину усім необхідним. Свою турботу ОСОБА_1 також приділяє онукам, з якими у неї дуже добрі стосунки. Свідок підтвердила й те, що онуки по кілька тижнів, восени і взимку, проживали у ОСОБА_1 в будинку, вона готувала ОСОБА_10 до школи та у виконанні домашніх шкільних завдань. Але в подальшому у ОСОБА_1 виникли труднощі у спілкуванні з онуками. Як стало їй відомо зі слів ОСОБА_1 , побачитися з онуком вона могла лише у під`їзді будинку, де проживає ОСОБА_11 , або поруч з будинком.

Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що знайома з ОСОБА_1 вже понад 25 років і знає її, як людину, яка прагне до забезпечення потреб своєї родини і надання допомоги своїм рідним. Вона, ОСОБА_24 , пригадала випадок, коли самостійно доглядала та лікувала ОСОБА_25 у віці 3 років, бо тоді його мати ОСОБА_16 перебувала у лікарні, а ОСОБА_18 доводилось опікуватися ними обома, не полишаючи роботу. В подальшому ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зверталися до неї, ОСОБА_24 , з проханням доглянути за молодшою донькою ОСОБА_7 , якій ще не виповнилось й одного року. Свідок також розповіла, що ОСОБА_1 навчила онука ОСОБА_10 читати, підготувала його до школи, піклувалась про його дозвілля та відвідування ним різноманітних гуртків. Але після втрати можливості спілкування з онуком ОСОБА_26 почала нервуватися, скаржитися на проблеми з тиском. Свідок також підтвердила, що була присутньою поряд з ОСОБА_1 , коли їй ОСОБА_11 зателефонував за допомогою месенджера «Вайбер», бо у інший спосіб він не може з нею поспілкуватися, бо мати заблокувала його телефон.

За ініціативою відповідачів під час судового розгляду також були допитані свідки ОСОБА_27 і ОСОБА_28 .

Так, свідок ОСОБА_27 пояснив, що знайомий з сім`єю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 останні 3-4 роки, бо їх син ОСОБА_11 навчається з його донькою в одному класі. Зі слів ОСОБА_29 йому відомо, що останній вважає ОСОБА_1 досить владною жінкою, яка прагне підкорити усіх своїй волі, та яка ще й поділила онуків на свій розсуд - ОСОБА_10 собі, а ОСОБА_7 - бабі ОСОБА_17 . Свідок також повідомив, що бачив як зі школи ОСОБА_25 забирав його батька, а інколи там він бачив й автомобіль ОСОБА_1 . Також свідок вказав, що ОСОБА_1 він бачив лише на сімейних святах сім`ї ОСОБА_21 . Під час одного з таких свят ОСОБА_1 пішла з квартири разом з ОСОБА_10 , але коли це було, він не згадає.

Свідок ОСОБА_28 пояснила суду, що ОСОБА_4 є її сином, а ОСОБА_30 і ОСОБА_7 - її онуками. Був період, коли син з дружиною і онуком проживала в її будинку. В той час ОСОБА_1 доволі забирала ОСОБА_10 до себе. Свідок підтвердила, що ОСОБА_1 того року, коли народилась ОСОБА_7 , возила доньку з чоловіком та онуком ОСОБА_10 за кордон, а вона доглядала ОСОБА_7 . Коли її син ОСОБА_31 посварився з дружиною ОСОБА_32 , то повернувся жити до її будинку, а дітей ОСОБА_16 віддала своїй матері ОСОБА_1 . Між ОСОБА_1 і онуками склалися дуже добрі відносини, але останнім часом онуки доволі часто перебувають у неї вдома, коли батьки на роботі та їх нікому доглянути.

Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх об`єктивними та неупередженими та такими, що відображають сутність поведінки ОСОБА_1 у спілкуванні з онуками та виконання нею в достатній мірі обов`язків по догляду за онуками в безпечних для цього умовах.

З іншого боку, показання свідків підтверджують те, що для ОСОБА_1 в період з кінця 2018 і початку 2019 року були створені перешкоди з боку відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 через неприязне ставлення у здійсненні права на участь у вихованні онуків і спілкуванні з ними.

Покажчиком існування в певній мірі неприязні між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_3 , а також негативні емоції, викликані розбіжностями у бачення свого ставлення до дітей як з боку матері, так і з боку баби, на думку суду, являється лист-відповідь від 15 листопада 2018 року за вих. № 03-36/5366 виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, адресований ОСОБА_1 , про те, що факт ухилення батьками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітній дітей не підтвердився.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в усних поясненнях вказувала на можливий негативний вплив ОСОБА_1 на онуків, зокрема, через те, що відправила свою матір до будинку літніх людей, а її старший син відбував покарання в тюрмі за вчинення грабежу. Але такі доводи суд не бере до уваги, оскільки достовірних, належних і допустимих доказів, які б підтверджували протиправну поведінку позивача ОСОБА_1 по відношенню до матері, як наприклад позбавлення їжі, житла, медичної допомоги чи можливості вільно пересуватися, ані під час підготовчого провадження, ані під час судового розгляду стороною відповідачів не надані. Також відсутні докази того, що старший син позивача вчинив злочин через підбурювання до нього з боку ОСОБА_1 чи на її користь.

Сторона відповідачів також дорікнула позивачу тим, що вона восени 2018 року намагалася вкоротити собі віку, підтвердженням чого є, на їх думку, відповідь Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 18 серпня 2019 року про реєстрацію кримінального провадження за ч. 1 ст. 120 КК України. Але з цього документа випливає, що було лише зареєстроване чиєсь телефонне повідомлення, в якому заявник висловив припущення про можливий розвиток події. Тому зміст такого документу не несе в собі доказового значення в цій справі.

Згідно з висновком від 16 вересня 2019 року, Орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх онуків: чотири рази на місяць - кожна субота з 10-00 год. до 17-00 год., місце спілкування бабусі з онуками та присутність матері за попередньою домовленістю з батьками. Органом опіки та піклування окремо визначені порядок побачень та спілкування бабусі з онуками за умови попереднього досягнення домовленості між бабусею та батьками, який виражаються у наступному: перебування дітей на канікулах оговорену кількість днів та місцем проживання бабусі (можливість ночівлі обговорюється додатково); піж час сімейних світ, днів народжень в присутності батьків (за умови попереднього обговорення місця проведення); після закінчення навчальних занять в школі ОСОБА_25 і перебування в ДНЗ Стрижко Уляни можливість забирати дітей з навчально-виховних закладів.

Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Надаючи оцінку вищевказаному висновку органу опіки та піклування, суд бере до уваги те, що при його підготовці були враховані відомості про особу позивача ОСОБА_1 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, має стабільний дохід від сімейного бізнесу, за місцем її проживання для онуків створені належні умови для перебування або проживання, та вона допомагала ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_10 в ранньому дитинстві. При підготовці до складання висновку відповідні спеціалісти мали змогу поспілкуватися з малолітнім ОСОБА_33 . У висновку вказано, що дитина чітко формулює думки, вільно спілкується з дорослими, в рівній мірі любить обоз своїх бабусь ОСОБА_34 і ОСОБА_17 . З цього випливає, що дитина за своїм фізичним і психоемоційним станом та віком мала можливість висловити свої думки щодо вирішення виниклого між батьками і бабусею спору щодо її виховання. Але спеціалістами органу опіки та піклування не була з`ясована думка дитини ОСОБА_25 про те, як слід вирішити спір та які застосувати заходи для у вирішенні виниклого спору з огляду на його особисті інтереси у підтриманні зв`язків з бабусею. За таких обставин суд визнає висновок органу опіки та піклування недостатньо обґрунтованим та таким, що залишає сторони у невизначеності того, чи можливо буде реалізувати запропоновані заходи уразі недосягнення попередньої домовленості між сторонами конфлікту.

Про існування тривало і міцного зв`язку у малолітнього ОСОБА_25 з його бабою, ОСОБА_1 , вказує аналітична довідка від 25 жовтня 2018 року щодо діагностування дитини в період навчання у 2 класі Люботинської гімназії № 1. Бесіда, проведена практичним психологом з дитиною, виявила його відкритість, допитливість, інтелектуальну і творчу розвиненість, налагоджений психологічний контакт з бабусею.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків чи інших родичів, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

Під час судового розгляду судом було забезпечено право дитині ОСОБА_33 висловити свою думку стосовно виниклого спору щодо його виховання. У невимушеній бесіді в присутності представника органу опіки та піклування, яка за фахом є психологом, ОСОБА_30 розповів, що в рівній мірі любить обох своїх бабусь, але бажає більше бути в гостях у бабусі ОСОБА_35 , на її вулиці живуть його друзі, з якими йому подобається гуляти, а на вулиці, де проживає бабуся ОСОБА_17 , хлопців його віку немає. Він раніше часто залишався у бабусі ОСОБА_35 на ночівлю, та навіть їздив разом з нею на відпочинок за кордон без батьків. Коли він ходив у перший клас, його мама посварилася з бабусею ОСОБА_36 , бо кожна з них бажала, аби він був з нею. Останнім часом батьки не дозволяють йому залишатися у бабусі ОСОБА_35 на ночівлю, пояснюючи це тим, що бабуся ОСОБА_37 не така як бабуся ОСОБА_17 . З невідомих причин до бабусі ОСОБА_35 не пускають і його сестру ОСОБА_7 . Він стурбований тим, що вони посварилися, і хоче аби вони швидше примирилися між собою та його спілкування з бабусею ОСОБА_36 відновилось до того рівня, який існував раніше, щоб він міг частіше бачитися з нею, залишатися на ночівлю, разом з нею з`їздити на відпочинок, навіть за кордон, бо він їй довіряє.

Визначаючи способи участі баби у спілкуванні та вихованні онуків, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Ані органом опіки та піклування, ані відповідачем у справі не надано суду доказів на підтвердження того, що участь баби у спілкуванні та вихованні онуків можлива лише за бажанням дитини, а так само що між бабою та онуками існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

При вирішенні питання визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні онуків ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , місця та часу їхнього спілкування, суд приймає до уваги як висновок органу опіки та піклування, так і наявність у позивача навичок у догляді за дітьми, а також обладнаного житлового приміщення для перебування і проживання дітей, відсутність психічних відхилень здоров`я, любляче ставлення позивача до онуків, вік обох онуків, який дозволяє висловити певні прохання чи вподобання або заперечення. Не менш важливим чинником, на переконання суду, слід визнати наявність у позивача ОСОБА_1 достатнього рівня доходів, що не оспорювалось сторонами, та вільного часу, який вона може присвятити вихованню онуків, їх оздоровленню і розвитку кругозору, в тому числі під закордонних подорожей.

Обрані позивачем способи, на думку суду, в цілому являються прийнятними, адже відбуватимуться у знайомому для дітей середовищі, та відповідатимуть інтересам дітей. Але суд також враховує таку суттєву обставину, як дотримання балансу між позивачем ОСОБА_1 , як бабою дітей по лінії матері, та іншою бабою по лінії батька, ОСОБА_28 , яка теж вправі розраховувати на спілкування з онуками. Тому суд, з урахування перш за все інтересів дитини, вважає прийнятним для забезпечення прав позивача визначити дні для побачень з онуком ОСОБА_10 : у святкові дні і день народження, кожен перший та третій тиждень місяця з 10-00 год. суботи до 17-00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 , з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, без присутності батьків. В свою чергу, це не буде негативно впливати на зайнятість дитини в учбовому процесі як в школі, так в додаткових гуртках. Щодо канікул, то суд враховує часткову згоду відповідача ОСОБА_3 щодо спільного проведення часу сином ОСОБА_10 з бабусею та визначає графік і способи такого спілкування в період зимових канікул з 01 січня по 10 січня та в період літніх канікул з 01 липня по 25 липня за місцем проживання бабусі з ночівлею, без присутності батьків та з можливістю відпочинку в інших містах України і поза межами країни за попередньою домовленістю з батьками.

При визначенні способів участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_7 суд в першу чергу робить акцент на віці дитини, 4 роки, що з огляду на певний режим її життя обумовлює потребу у присутності матері. Тому слід встановити такий графік побачень: кожен перший та третій тиждень місяця в суботу і неділю з 10-00 год. до 13-00 год. за місцем проживання дитини або за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 , з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, в присутності; а також у святкові дні та день народження в присутності батьків. Це також сприятиме спільному проведенню часу бабусі з обома онуками, які хочуть відчувати спільну близькість, але які можуть ставитися до цього по різному через різницю у віці.

На підставі вище викладеного, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково та визначає відповідні способи участі у спілкування з онуком та участі в його вихованні, одночасно зобов`язуючи відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні з онуками, в тому числі засобами телефонного мобільного зв`язку без обмеження розмов у часі.

Разом з цим, суд стягує з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_38 витрати на оплату судового збору в рівних частках на користь позивача ОСОБА_1 , понесені нею під час розгляду справи. Такими є витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 04 червня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , у спілкуванні з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити наступні способи спілкування ОСОБА_1 та участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_25 :

Кожен перший та третій тиждень місяця з 10-00 год. суботи до 17-00 год. неділі з ночівлею за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, без присутності батьків;

Побачення та спілкування в період зимових канікул в період з 01 січня по 10 січня та в період літніх канікул з 01 липня по 25 липня за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з ночівлею, без присутності батьків та з можливістю відпочинку в інших містах України і поза межами країни за попередньою домовленістю з батьками;

У святкові дні та день народження в присутності батьків;

Забирати після закінчення навчальних занять в школі з метою супроводження до місця проживання;

Засобами телефонного мобільного зв`язку без обмеження розмов у часі.

Визначити наступні способи спілкування ОСОБА_1 та участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_7 :

Кожен перший та третій тиждень місяця в суботу і неділю з 10-00 год. до 13-00 год. за місцем проживання дитини або за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, в присутності батьків або за згодою батьків у їх відсутності;

У святкові дні та день народження в присутності батьків;

Засобами телефонного мобільного зв`язку без обмеження розмов у часі.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 384,20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 серпня 2020 року.

Суддя О. О. Малихін