Справа №345/2807/19
Провадження № 2/345/40/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретар судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи його тим, що вона являється співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке розташоване поряд з домоволодінням ОСОБА_3 .

Рішенням 24 сесії сьомого скликання Пійлівської сільської ради Калуського району від 19 лютого 2019 року №34-24/2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 » було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,1951 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Довге Калуське Калуського району, кадастровий номер :03::003:0065, та передано її у власність ОСОБА_3 .

Також рішенням 24 сесії сьомого скликання Пійлівської сільської ради Калуського району від 19 лютого 2019 року №34-24/2019 «Про затвердження акту земельної комісії» затверджено акт земельної комісії від 28.11.2016 щодо земельного питання за адресою: АДРЕСА_1 . Також рекомендовано з метою уникнення суперечок земельну ділянку, яка знаходиться між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у відповідності до ст. 107 Земельного кодексу «Відновлення меж» поділити навпіл; кожному власнику житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 додатково до площі, яка на даний час перебуває у їхньому користуванні (згідно з даними по господарського обліку), виділити земельну ділянку шириною 3 метри, власникам житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 провести обміри земельних ділянок, призначених для БОЖБ з урахуванням даних змін.

Позивач вважає дані рішення протиправними та просить їх скасувати, оскільки жодних обмірів ані вона, ані ОСОБА_3 не здійснювали. Рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки ОСОБА_3 було прийнято в цей же день. Також в матеріалах технічної документації відсутнє погодження меж з нею чи її чоловіком ОСОБА_6 . Також зазначила, що за даними сайту «Публічна кадастрова карта України» на момент прийняття рішення, що оспорюється, земельна ділянка не перебувала у власності територіальної громади Пійлівської сільської ради.

Крім того, вважає вказані вище рішення неправомірними також через порушення регламенту сесії сільської ради при їх затвердженні.

Крім того, на її думку, при затвердженні даного рішення мав місце конфлікт інтересів, так як ОСОБА_3 являвся сільським головою і хоча й не брав участі в голосуванні, однак доповідав по вказаних питаннях, давав пропозиції щодо голосування. Також він умисно приховав інформацію, що вона раніше також зверталася до Пійлівської сільської ради із затвердженням технічної документації на земельну ділянку, що знаходиться в її користуванні з 1979 року, та на частину якої він претендує, зокрема не вказав про наявність рішення, яким вирішено їй безоплатно передати у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,3545 га.

17.09.2020 Пійлівська сільська рада подала відзив на позов, в якому зазначено про безпідставність позову, оскільки позивач не вказала яке саме її право було порушене оскаржуваними рішеннями. Адже на даний час не існує рішення сільської ради про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в с. Довге-Калуське.

Рішенням Пійлівської сільської ради від 18.12.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Пійло та Довге-Калуське» було вирішено передати ОСОБА_6 0,44 га, з яких 0,36 га для ведення городництва та 0,08 га для обслуговування житлового будинку. Цим же ж рішенням було вирішено передати в приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,60 га. З яких 0,42 га для ведення городництва та 0,18 га для обслуговування житлового будинку.

Рішенням Пійлівської сільської ради від 30.11.2010 №19 було внесено зміни у вищевказане рішення та уточнено площі двох ділянок для ведення ОСГ: з 0,10 га на 0,1048 га та з 0,15 га на 0,1429 га. Також рішенням Пійлівської сільської ради від 14.06.2012 №154 уточнену площу третьої земельної ділянки для ведення ОСГ з 0,10 га на 0,1032 га. Питання уточнення площі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку не було вирішено, оскільки між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 існував спір з приводу земельної ділянки площею 0,03 га, яка знаходилася між їхніми будинковолодіннями.

Крім того, рішенням Пійлівської сільської ради від 28.05.2015 № 30 знову були внесені зміни в рішенні Пійлівської сільської ради від 30.11.2010 та від 14.06.2012 № 154. Однак в частині внесення змін щодо площі земельної ділянки для БОЖД рішення не було прийнято.

25.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до Пійлівської сільської ради із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для БОЖБ площею 0,1256 га, однак рішення не було прийнято, так як не набрало необхідної кількості голосів.

Також вказали, що на даний час ОСОБА_3 зареєстрував право власності на свою земельну ділянку та являється власником. Тому оскаржувані рішення, на думку відповідача, жодним чином не порушують права позивача.

26.09.2019 ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що у неї з ОСОБА_3 наявний спір стосовно межі між земельними ділянками, на яких розташовані їхні домоволодіння, а тому оскаржуваним рішенням було порушене її право користування земельною ділянкою. Крім того, згідно з даними по господарської книги №7 за ОСОБА_3 обліковується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,07 га та для ведення ОСГ площею 0,62 га.

02.12.2019 тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 подав пояснення на позовну заяву, в якій зазначив, що на його думку, неправильно визначено його процесуальний статус. Він повинен бути відповідачем по справі, так як на даний час являється власником земельної ділянки, а рішення суду безпосередньо впливає на реалізацію його прав. Вважає, що позивач не зазначила в позовній заяві, яке саме її право було порушене оскаржуваними рішеннями. Спірна земельна ділянка, частина якої передана йому сільською радою їй у власність, не являється спадковим майном, оскільки ніколи не перебувала ні у власності ні в користуванні ОСОБА_6 , який самовільно її захопив. На його думку жодних порушень в діях сільської ради щодо прийняття оскаржуваних рішень не було допущено. Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Проти задоволення позову не заперечив.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задоволити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Пояснив суду, що позивачка являється власником Ѕ частини будинку а не земельної ділянки на яку не має права, будь які її права не порушено, а тому просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради від 18.12.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Пійло та Довге-Калуське» було вирішено передати ОСОБА_6 0,44 га, з яких 0,36 га для ведення городництва та 0,08 га для обслуговування житлового будинку. Цим же ж рішенням було вирішено передати в приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,60 га. З яких 0,42 га для ведення городництва та 0,18 га для обслуговування житлового будинку (а.с. 98-102).

Рішенням Пійлівської сільської ради від 30.11.2010 №19 було внесено зміни у вищевказане рішення та уточнено площі двох ділянок для ведення ОСГ: з 0,10 га на 0,1048 га та з 0,15 га на 0,1429 га. Також рішенням Пійлівської сільської ради від 14.06.2012 №154 уточнену площу третьої земельної ділянки для ведення ОСГ з 0,10 га на 0,1032 га. Питання уточнення площі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку не було вирішено, оскільки між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 існував спір з приводу земельної ділянки площею 0,03 га, яка знаходилася між їхніми будинковолодіннями (а.с. 103).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Його спадкоємцями стали дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , яким належало по 1/2 частці спадкового майна (а.с. 60, 120-123).

Рішенням Пійлівської сільської ради № 30 від 28 травня 2015 року № 18 вирішено внести зміни в рішення № 154 11 сесії 6 скликання від 14.06.2012 року, та рішення 2 сесії 6 демскликання від 30.11.2020 керуючись ЗК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»: передати безоплатно у приватну власність гр. ОСОБА_1 , жительці с. Довге-Калуське, земельну ділянку загальною площею 0,1256 га (а.с. 19-23). Однак в частині внесення змін щодо площі земельної ділянки для БОЖД рішення не було прийнято (а.с. 35).

Перша сесія новообраної сільської ради 7 демократичного скликання відбулася 12.11.2015, регламент роботи не затверджувався. Загальний склад ради визначається відповідно до ст. 16 ЗУ «Про місцеві вибори» (а.с.17).

25.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до Пійлівської сільської ради із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для БОЖБ площею 0,1256 га, однак рішення не було прийнято, так як не набрало необхідної кількості голосів.

Питання про затвердження Акту комісії щодо земельного питання раніше розглядалося на сесії Пійлівської сільської ради від 27.02.2017, однак не набрало достатньої кількості голосів (а.с. 29), а тому рішення не було прийнято.

Рішенням Пійлівської сільської ради № 34-24/2019 від 19 лютого 2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 » було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,1951 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Довге Калуське Калуського району, кадастровий номер :03:003:0065, передано її у власність ОСОБА_3 та визначено ОСОБА_3 провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та отримати правовстановлюючі документи на неї (а.с. 14).

Крім того, рішенням Пійлівської сільської ради № 33-24/2019 від 19 лютого 2019 року було затверджено Акт від 28.11.2016 року щодо земельного питання за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Зокрема згідно даного акту комісія рекомендувала з метою уникнення суперечок земельну ділянку, яка знаходилася між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , поділити навпіл. Кожному з власників вказаних домоволодінь додатково до площі, яка на даний час перебуває у їхньому користуванні виділити земельну ділянку шириною 3 метри. Власникам житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 провести обміри земельних ділянок призначених для БОЖБ з урахуванням даних змін (а.с. 26).

Згідно витягу з протоколу сесії Пійлівської сільської ради від 19.02.2019 за вищевказані рішення проголосували 9 з 10 присутніх депутатів, не голосував 1 (а.с. 16).

Також в матеріалах справи (а.с. 27, 28) містяться заяви депутатів Пійлівської сільської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відкликання голосів по п. 34 та п. 35 порядку денного сесії сільської ради від 19.02.2019.

Процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельну ділянку у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію, на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.

У той же час, непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі коле її суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 346/4408/15-ц від 18.04.2018 року, яка є обов`язковою для врахування судами України.

Вказане рішення сільської ради прийнято у межах компетенції, оскільки у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Оскільки обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення 24 сесії сьомого скликання Пійлівської сільської ради Калуського району від 19 лютого 2019 року №34-24/2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 » позивачем не наведено, а під час судового розгляду не встановлено підстав для його скасування, тому оспорюване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Сумнівів у протилежному у суду не виникає, а позивачем іншого не доведено та у судовому засіданні не надано жодних належних, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували неправомірність оспорюваного рішення.

Судом було надано рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач незаконно отримав у власність частину земельної ділянку, яка йому належить на праві користування, позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його користуванні.

Згідно зі ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно у суду відсутні підстави скасовувати рішення 24 сесії сьомого скликання Пійлівської сільської ради Калуського району від 19 лютого 2019 року №34-24/2019.

На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення проголошене о 10.15 год. 12.08.2020 року.

Суддя