БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 495/2344/20
Провадження № 2/497/474/2020
11.08.2020 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.
за участю секретаря - Бекметової Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового Бюро України (МТБСУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Представник Моторного (Транспортного) страхового Бюро України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить суд стягнути з відповідача суму шкоди в порядку регресу у розмірі 40 995.40 гривень, а також судовий збір у розмірі 2102.00 гривень.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 07.08.2017 року о 14:30 годині, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Honda Civic», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Куйбишева в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість та дистанцію та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda», державний номер НОМЕР_2 , що призвело до зіткнення з автомобілем «Chevrolet», державний номер НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження
Вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2017 року.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, у зв`язку з цим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
На підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2020 року справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу передана за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області (а.с.53), та отримана судом 11.06.2020 року (а.с.56).
Ухвалою від 15.06.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 09.07.2020 року о 14:30 годині (а.с.65).
У підготовче засідання призначене на 09.07.2020 року, сторони будучи належним чином повідомленими - не прибули.
Ухвалою від 09.07.2020 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 11.08.2020 року (а.с.73), про що повідомлені сторони (а.с.74).
В судове засідання 11.08.2020 року:
- представник позивача не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства. В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.2 зворотна сторінка). На електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.80).
- відповідач, будучи належним чином повідомленим до суду не прибув, хоча неодноразово про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та довідкою міської ради (а.с.62,63).
Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2).
Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 п.4).
Суд направляв повідомлення про виклик в підготовче засідання на 09.07.2020 року та у судове засідання 11.08.2020 року (а.с.68-69, 70-71,78-79), які повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші, що відповідач за вказаною адресою не проживає.
Крім того, згідно довідки Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області від 12.06.2020 року за №230/02-09 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с.62).
Жодної іншої адреси місця перебування відповідача, суду не повідомлено.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи.
Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.2, 80).
Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяву представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Цією постановою суду від 07 вересня 2017 року громадянин ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340.00 гривень (а.с.5).
Відповідно до заяви від 30.10.2017 року, ОСОБА_2 (власник автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_2 ) звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо відшкодування завданої ДТП шкоди (а.с.38).
Згідно копії полісу № АК/7062505 від 20.07.2017 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та застраховано автомобіль «Skoda», державний номер НОМЕР_2 (а.с.10).
Згідно експертного висновку Суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 291/17 сума матеріального збитку автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає - 40 995.40 гривень (а.с.12-19).
Платіжним дорученням № 1263037 від 27 грудня 2017 року підтверджується виплата МТСБУ ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 40 257.00 гривень (а.с.45).
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Відповідно до ст.38.1.1. названого Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Статтею 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК України), а такожст.38 Закону №1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України в ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно до ст. 38 Закону України «Про страхування» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги положення ст.1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 ..
У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, та вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (платіжне доручення № 9795428 від 31.01.2020 року), а тому з відповідача ОСОБА_1 також підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст.993, 1166 ч.1 ЦК України, ст.ст.3-5, 7, 10, 12-13, 19, 141, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України , суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт виданий органом №5129 від 13.04.2017 року за №000466079, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 40 995.40 гривень (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень сорок копійок);
- суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102.00 гривень (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.В. Кодінцева