Справа № 486/2155/19
Провадження № 2/486/215/2020
20 серпня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Савіна О.І.
при секретарі Коршак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації,
23.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 10.01.2001 року органом приватизації житла ВП «ЮУ АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом», їй та відповідачу ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . Будучи зареєстрованим в даній квартирі, ОСОБА_2 з 2009 року фактично там не проживає та не приймає участі у витратах з утримання квартири. У зв`язку з цим просить усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття відповідача з реєстрації.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, направила письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи також звернувся з заявою про розгляд справи без участі третьої особи, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила в заяві. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 10.01.2001 року органом приватизації житла ВП «ЮУ АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить право спільної власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).
З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 2758 виданої 10.12.2019 року Виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Комісією ОСББ «Соборності 1», 23.12.2019 року складено акт про непроживання, згідно якого ОСОБА_2 дійсно не проживає в квартирі АДРЕСА_1 ,та з 2009 року мешкає в Росії (а.с. 15).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлені законом строки та не приймає участі в утриманні житла, позивач просить усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зняття його з реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відсутність відповідача ОСОБА_2 , у спірній квартирі понад встановлені строки підтверджується актом про непроживання складеним 23.12.2019 року (а.с. 15).
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 належить право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Частинами 1 та 2 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.
Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинок (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Як слідує з аналізу вказаних норм цивільного і житлового законодавства, відповідач ОСОБА_2 , який є співвласником квартири квартири АДРЕСА_1 та тривалий час не проживає в квартирі, не може бути позбавлений права користування квартирою за позовом іншого співвласника квартири, оскільки право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а тому будь-які правові підстави для визнання його втратившим право користування жилим приміщенням, відсутні. Право на користування квартирою АДРЕСА_1 , гарантовано відповідачу ст.ст. 369, 383 ЦК України.
З огляду на викладене, дослідивши докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , слід відмовити.
Що ж до посилань позивача з приводу того, що відповідач не надає коштів на утримання квартири, суд роз`яснює, що відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Обов`язок по оплаті співвласником квартири житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території передбачений ст. 360 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до ст. 1191 ЦК України, позивач має право зворотньої вимоги.
Керуючись ст.ст. 355, 369, 391, 405 ЦК України; ст.ст. 72, 150, 155 ЖК України; ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 223, 264-265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Южноукраїнського
міського суду Олександр Іванович Савін