Справа № 203/154/20
05 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 03.07.2007 року між банком та позичальником ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 05.07.2014 року позичальник ОСОБА_3 помер. На момент смерті разом із ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачі, які вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Відповідно до ст.1281 ЦК України банком до П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини було направлено претензію кредитора. 02.01.2019 року позивачем було отримано відповідь з вказаної нотаріальної контори, в якій повідомлялось про те, що спадкоємці ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не звертались та спадкова справа після померлого позичальника заведена на підставі претензії банку. 30.09.2019 року на адресу відповідачів було направлено лист-претензію, згідно якої банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Посилаючись на вказані обставини та положення ст.1282 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 03.07.2007 року, що був укладений із померлим позичальником ОСОБА_3 , в сумі 7327 грн. 97 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6490 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками в сумі 837 грн. 69 коп.
В наданому разом із позовом клопотанні представник позивача в разі його неявки просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засіданні на неодноразові виклики не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали та будь-яких клопотань по справі не заявляли. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, оформлений відповідною заявою позичальника про видачу кредитної картки та встановлення кредитного ліміту.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що за укладеним із померлим позичальником кредитним договором обліковується заборгованість в сумі 7327 грн. 97 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6490 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками в сумі 837 грн. 69 коп.
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 вбачається, що за життя останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою згідно копій паспортів та інформації на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України на момент смерті ОСОБА_3 є зареєстрованими і відповідачі по справі.
Також з матеріалів справи вбачається, що 19.11.2018 року позивач направив до П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України та 02.01.2019 року отримав відповідь про те, що після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався та було заведено спадкову справу згідно претензії банку, як кредитора.
30.09.2019 року на адресу відповідачів банком було направлено листи-претензії щодо погашення існуючої заборгованості за кредитним договором в сумі 7327 грн. 97 коп., які відповідачами залишені без реагування.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.3 ст.1268, ст.1269 ЦК України.
Так згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).
Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Таким чином спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Разом з тим необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст.1281,1282 ЦК України банк заявив вимоги до відповідача, як спадкоємця померлого позичальника.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідачів, як спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_3 , які від спадщини не відмовились та фактично її прийняли, проживаючи зі спадкодавцем на момент смерті останнього, виник обов`язок перед банком щодо погашення заборгованості, яка виникла у померлого спадкодавця, як позичальника за кредитним договором.
Поряд з цим, суд враховує наступне.
З долученої позивачем до позовної заяви копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 вбачається, що на останньому мається штамп банку та підпис уповноваженої особи, з якого вбачається, що вказане свідоцтво банком було отримано ще 16.07.2014 року.
Вказане свідчить про те, що саме 16.07.2014 року банк дізнався про смерть позичальника.
Відповідно до ст.1281 ЦК України в редакції, що діяла на момент смерті позичальника та дату, коли банку стало відомо про це, було встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно ст.1282 ЦК України, в редакції станом на липень 2014 року, було передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Таким чином, згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони повинні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Положення зазначеної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
З заяви ОСОБА_3 про встановлення кредитного ліміту, вбачається, що строк його дії відповідає строку дії карти.
Відповідних доказів щодо строку дії кредитної карти, його продовження, позивачем до позову не долучено.
Позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що банку стало відомо 16.07.2014 року.
Таким чином, протягом шести місяців, починаючи з 16.07.2014 року (дня, коли дізнався про відкриття спадщини), банк у відповідності до положень ч.2 ст.1281 ЦК України мав пред`явити свої вимоги до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_3 .
Поряд з цим, відповідну претензію кредитора банк направив до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини лише 19.11.2018 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України строку.
Таким чином, оскільки банком не було дотримано встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України строків для пред`явлення вимог до спадкоємців померлого позичальника, позивач у відповідності до положень частини 4 вказаної статті втратив право вимоги до останніх.
В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог та про необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі.
Враховуючи відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на останнього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,202,525,609,627,629,638,642,1054,1216,1218, 1219,1220,1231,1268-1270,1281,1282,1296,1297 ЦК України, ст.ст2,4,5,10-13,76-80,141,211,223,247, 258,259,263-268,280, 281 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити повністю.
Понесені Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 05 серпня 2020 року.
Суддя С.Ю.Казак