Справа № 367/4802/20
Провадження №2-з/367/212/2020
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

06 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Саранюк Л.П.,

за участі секретаря Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Пономарь С.Г. про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана заява представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Пономарь С.Г.. За змістом поданої заяви просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт в межах суми позову на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: на: 1/2 квартири АДРЕСА_1 ; 1 АДРЕСА_2 квартири АДРЕСА_2 102,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

В судове засідання сторони не викликалися.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку, що подана заява не підлягає до задоволення у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством «Таскомбанк» було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11001-CASH від 14.07.2015.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором № 11001-CASH від 14.07.2015 в розмірі 119 316,00 грн.

Заявник стверджує, що на даний час існує гостра необхідність у забезпеченні позову у вказаний ним спосіб, оскільки у разі його не застосування буде порушено охоронювані законом права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом з наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 190389861 від 26.11.2019, 1/2 квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 . Однак, вказана частина нерухомого майна належного відповідачці перебуває під арештом накладеним приватним виконавцем Трофименко Михайлом Михайловичем в рамках виконавчого провадження № 59116990. Також згідно Інформаційної довідки № 190389861 від 26.11.2019 встановлено, що 1/4 квартири АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах заяви відсутні документи, що підтверджують ринкову вартість нерухомого майна на яке заявник просить суд накласти арешт, а тому суд позбавлений можливості перевірити чи співрозмірні заявлені вимоги предмету спору в даній справі.

Також заявником до поданого клопотання не додано доказів, що можуть підтвердити імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного суд у задоволенні поданої заяви відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.П. Саранюк