справа № 691/661/20
провадження № 2/691/376/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

провівши у підготовчому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

встановив :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що його батько ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 1234-1236 ЦК України, склав на його користь заповіт, посвідчений нотаріусом Городищенського нотаріального округу Черкаської області, який ніким не змінений та не скасований. За умовами даного одностороннього правочину ОСОБА_3 все своє майно на випадок своєї смерті заповів йому, як сину. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 06 червня 2014 року зроблено запис до Книги актів цивільного стану за №07 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 , внаслідок чого відкрилася спадщина на його майно. Як член колективного сільськогосподарського підприємства, ОСОБА_3 , мав земельну ділянку (пай) площею 2,7439 га, кадастровий номер :02:001:1500 в межах Вільшанської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яка ввійшла до спадкової маси. Як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 06 вересня 2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа, який підтверджував право власності на спадкове майно (земельний пай). Про втрату правовстановлюючого документа, ним було подано оголошення та здійснено публікацію в періодичному виданні «Вісник Городищини». Дані обставини підтверджуються оригіналом постанови державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори, копіями заповіту, свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, витягу з газети «Вісник Городищини». З метою успадкування спадкового майна, прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач, будучи належним чином повідомлений, у підготовче засідання не з`явився. Участь взяла представник позивача ОСОБА_1 , яка позовну заяву підтримала та просила вимоги позивача задоволити.

Представник Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, надіслав лист від 01 липня 2020 року за №1613/20 в якому зазначив на можливість розгляду справи у його відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Неявка учасників справи не перешкоджає розглядові справи, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у відсутність позивача та представника відповідача.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши представника позивача, вивчивши заяву представника відповідача про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечень, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 125 Земельного Кодексу України, визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджується доказами у справі, що позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.17). За життя ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений нотаріусом Городищенського нотаріального округу Черкаської області, який не змінений та не скасований (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть виданим виконавчим комітетом Келебердянської сільської ради Канівського району Черкаської області від 06 червня 2014 року Серії НОМЕР_3 за актовим записом №07, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19). За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,74 за кадастровим номером :02:001:1500 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, на підставі Державного Акту на право власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №535 та виданого згідно рішення Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області 22 лютого 2001 року №15 (а.с.9). Позивач, звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори, отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 травня 2020 року по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.18). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 вересня 2014 року №38268243, після спадкодавця ОСОБА_3 , 03 вересня 2014 року заведено спадкову справу за №56484961 (а.с.16). Вартість вище зазначеної земельної ділянки становить 71095,45 грн., що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 січня 2020 року (а.с.10) та технічною документацією (а.с.4-7). Як зазначила представник позивача, правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачений, що змусило подати оголошення в газету «Вісник Городищини» від 17 січня 2020 року №3 (а.с.11). Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2015 року, за позивачем визнано право власності в порядку спадкування на 1/6 частину земельної ділянки від площі 2,74 га, яка розташована на території Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області та належала померлій ОСОБА_4 , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЧР №518 від 04 квітня 2002 року (а.с.14). ОСОБА_4 була матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.17). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 лютого 2016 року №53712855, на підставі вище зазначеного рішення суду, за позивачем зареєстровано право власності на 1/6 земельної ділянки від площі 2,7494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області за кадастровим номером :02:001:1501 (а.с.15). Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, шляхом подання відповідної заяви 15 травня 2020 року до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права на спадкування, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку Держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_3 , не змінений та не скасований. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Вільшанської селищної ради смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом.

Судом встановлено, що позивач є єдиними спадкоємцем ОСОБА_3 , який має право та виявив бажання юридично оформити майно спадкодавця, зокрема земельну ділянку, яка належали йому на праві власності.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ; копією заповіту від 07 серпня 2013 року; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 ; копією Державного Акту Серії ЧР №519, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №535; копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 травня 2020 року ; копією Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 січня 2020 року; копією газети «Вісник Городищини» від 17 січня 2020 року №3; копією рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2015 року; копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 лютого 2016 року №53712855; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 вересня 2014 року №38268243.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,7439 га, кадастровий номер :02:001:1500 в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного Акту на право власності на землю Серії ЧР №519 від 04 квітня 2002 року.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко