ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6379/20Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/698/20 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

секретар - Сович Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інвестохіллс Веста" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року про забезпечення позову, постановлену суддею Ромазан В.В. у цивільній справі №607/6379/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інвестохіллс Веста" про визнання іпотечного договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, які діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень", вчиняти реєстраційні та будь-які інші дії щодо житлового будинку загальною площею 85,6 кв.м, житловою площею 54,4 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :12:018:0036, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні суду перебуває цивільна справа №607/6379/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання іпотечного договору припиненим. Предметом позову у цій справі є визнання припиненим іпотечного договору від 28 травня 2008 року, укладеного між АКБ "Форум", яке в подальшому змінило назву на ПАТ "Банк Форум", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста"), з підстав повного виконання позивачем основного зобов`язання за кредитним договором. Незважаючи на виконання зобов`язань за кредитним договором, відповідачем було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста". Однак, наказом Міністерства юстиції України №1300/5 від 1 квітня 2020 року було скасовано рішення державного реєстратора, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста". У зв`язку із наведеним, існує ймовірність повторної державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем з подальшим його відчуженням третім особам.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року заяву задоволено частково.

Заборонено ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста", а також державному реєстратору вчиняти дії, пов`язані із реєстрацією права власності за ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" на земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адерсою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :12:018:0036, яка належить на праві особистої приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №018496, та яка є предметом іпотечного договору від 28 травня 2008 року, укладеного між АКБ " Форум" та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено, оскільки житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , не є предметом іпотеки. Також відсутні підстави для вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона відчуження земельної ділянки, оскільки її власником є сам позивач.

В апеляційній скарзі ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити. Вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не обґрунтовано підстави, за яких невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім цього, в ухвалі суду не зазначено жодної пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Заявником не додано доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співрозмірним із предметом спору.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з"явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Хлєбніков С.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою недопущення розповсюдження коронавірусу, справу без його участі не слухати. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки зазначаючи про продовження дії карантинних заходів, в обґрунтування підстав відкладення розгляду справи адвокат не вказав, яким чином вказані заходи перешкоджають розгляду справи або його прибуттю до суду (перебування в режимі самоізоляції, обсервації, лікарняний в зв`язку із ознаками вірусного захворювання тощо).

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів.

Відповідно до п. п. 1, 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала суду повинна бути мотивованою.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Предметом позову у даній справі є визнання припиненим іпотечного договору з підстав повного виконання позивачем основного зобов`язання за кредитним договором.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.04.2020 року №207305894 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :12:018:0036, площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Наказом Міністра юстиції України від 01.04.2020 року №1300/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав» задоволено скаргу ОСОБА_1 від 27.12.2019 року та скасовано рішення від 12.09.2019 року № 48649988, від 13.09.2019 року №48673076, прийняті державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіком С.В, яким було проведено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :12:018:0036, площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 за ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста".

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу припинення договору іпотеки, предметом якого є вищевказана земельна ділянка, державна реєстрація права власності на яку була уже проведена за ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" та в подальшому скасована, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо існування можливості повторної державної реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем, а відтак й про можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, пов`язані із державною реєстрацією права власності на спірну земельну ділянку.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо не зазначення судом жодної пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Частиною 3ст.154 ЦПК України визначений перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Такий перелік є вичерпним.

Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого встановленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Отже, за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" не доведено, яким чином застосування судом заходів забезпечення позову може завдати відповідачу збитків. Не доведено також те, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування таких збитків.

Отже, належних та допустимих доказів необхідності застосування зустрічного забезпечення позову відповідачем суду не надано.

Слід зазначити, що згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" не позбавлене права звернутись до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, навівши достатні підстави для його застосування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інвестохіллс Веста" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2020 року.

Головуюча

Судді