У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2020 Справа №607/14318/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Тернопільського міськрайонного суду №607/18214/15-к.

Подання обґрунтовано тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, оскільки будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

На виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП№ 62187282 до складу якого входять:

1) Виконавче провадження №55044573 з виконання виконавчого листа №607/18214/15-к від 08.09.2017 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 6 696, 91 грн. матеріальної шкоди, компенсації 24 345, 85 грн. - витрат на правову допомогу та 2 767, 35 грн. - проїзд представника потерпілого до місця судового провадження та проживання, а також 30 000 грн. - на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди;

2) Виконавче провадження №62186790 з виконання виконавчого листа №607/18214/15-к від 18.05.2020 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнути із засудженого ОСОБА_1 в користь фінансового управління Тернопільської міської ради 7945,70 грн. на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 ;

03 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття ВП №55044573 про стягнення 63810,11 грн. матеріальної та моральної шкоди в користь ОСОБА_2

03 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника №55044573 та внесено обтяження у Державні реєстри рухомого та нерухомого майна.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області від 03.11.2017 за боржником т/з не зареєстровано.

Згідно відповіді Управління Держпраці у Тернопільській області від 13 листопада 2017 року встановлено, що за боржником технологічні транспортні засоби не значаться.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 03.11.2017 року інформація про місце роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про отримання боржником пенсії відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 03.11.2017 року інформація про місце роботи боржника, а також про відкриті рахунки в банках чи банківських установах відсутня.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта випливає, що боржнику, ОСОБА_1 нерухоме майно на праві власності не належить, в тому числі і земельні ділянки.

Згідно відповіді від 05.12.2017 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» станом на 29.12.2019 р. згідно обліку технічної інвентаризації ОСОБА_1 власник 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Держгеокадастру встановлено, що за боржником земельні ділянки не зареєстровано.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 03.01.2018 року інформація про місце роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про отримання боржником пенсії відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 інформація про місце роботи боржника, а також про відкриті рахунки в банках чи банківських установах відсутня.

Згідно відповіді Управління Держпраці у Тернопільській області від 30 листопада 2018 року встановлено, що за боржником технологічні транспортні засоби не значаться.

16 січня 2018 року ОСОБА_1 повідомив, що проживає в одному з гаражів на території гаражного кооперативу та надав письмові пояснення, а також декларацію про майно та доходи, та отримав наручно вимогу державного виконавця в якій зобов`язано його 29.01.2019 надати доступ до квартири АДРЕСА_1 для здійснення перевірки майнового стану боржника за місцем реєстрації.

29 січня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив про, що складено акт державного виконавця.

З відповіді Управління державної міграційної служби в Тернопільській області від 14.01.2019 року випливає, що ОСОБА_1 не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 13.01.2020 інформація про місце роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про отримання боржником пенсії відсутня.

Станом на лютий 2020 боржником сплачено 2500 грн. Згідно виконавчого провадження №55044573.

26 травня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття ВП №62186790 про стягнення 7945,70 грн. на лікування потерпілого від злочину в користь держави.

26.05.2020 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №62187282.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 09.07.2020 інформація про місце роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про отримання боржником пенсії відсутня.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ від 09.07.2020 за боржником т/з не зареєстровані.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 09.07.2020 боржник на обліку в органах ДФС не перебуває та інформація щодо джерел отримання доходів відсутня.

Згідно відповіді від 21.07.2020 року встановлено, що цінні папери у депозитарній установі TOB «ABC Реєстр» за боржником не зареєстровано.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України"(далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в ст.2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров`я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. І саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин, не вбачається факту ухилення боржника від виконання рішення, так як відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Крім того, в поданні державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, в чому є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючої заборгованості. При цьому, на думку суду, звернення державного виконавця із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , взагалі є недоцільним, так як згідно відповіді Управління державної міграційної служби в Тернопільській області від 14.01.2019 року, на яку в поданні посилається і сам державний виконавець, ОСОБА_1 не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, однак державний виконавець в судове засідання не з`явився, що розцінюється судом як не підтримання внесеного ним подання та не доведення обставин, викладених у ньому, тому суд приходить до висновку, що вказане подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк