Справа № 450/4000/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/1462/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р. П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

19.11.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/2 всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що відповідач є батьком малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально не забезпечує сім`ю, не цікавиться здоров`ям дітей та не бере участі у їх вихованні. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 181 СК України обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, просила задоволити її позовні вимоги про стягнення аліментів в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позову - 19.11.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду в частині визначення розміру аліментів оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначив, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував, що аліменти на дітей в розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 значно перевищує гарантований державою мінімумальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд не врахував, що в процесі розгляду справи майнове становище відповідача погіршилось, в тому числі через недобросовісні дії позивачки. Зокрема, перебуваючи у шлюбі, сторони набули у спільну подружню власність житловий будинок АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки площею 0,25га та 0,1406га за тією ж адресою. Все це майно вони зареєстрували на дружину (позивачку). В процесі розгляду справи, сторони дійшли згоди про дарування вказаного майна їхньому сину - ОСОБА_4 , 2007року народження та 14.01.2020 року відповідач надав позивачці нотаріально засвідчену згоду на дарування вказаного майна їхньому сину ОСОБА_4 та/або ОСОБА_6 , 1956р.н., який є батьком позивачки. 14.01.2020 року, скориставшись наданою згодою, позивачка подарувала будинок зі земельною ділянкою своєму батьку - ОСОБА_6 . Вважає, що такими діями ОСОБА_3 позбавила відповідача можливості виконувати свій обов`язок по утриманню сина у натуральній формі, забезпечивши його нерухомим майном (ч.2 ст.181 СК України).

Суд порушив правила процесуального закону щодо допустимості доказів. Зокрема, на підставі довідки з місця проживання відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживає та зареєстрований на даний час разом зі своїми батьками. Однак, довідка з місця проживання не є доказом, який підтверджує право власності особи на житло, а лише підтверджує зареєстроване місце проживання особи.

Судом було порушено принцип рівності батьків щодо обов`язку утримання дітей, передбачений ст.141 СК України.

Крім того, судом не враховано, що відповідач проживає разом зі своїми непрацездатними батьками пенсійного віку, які отримують мізерну пенсію та потребують його постійної матеріальної підтримки. Мама відповідача часто хворіє та потребує грошової допомоги на лікування та придбання ліків.

Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, неодноразово був відряджений для проходження служби в райони проведення АТО та ООС, де зокрема і перебуває на даний час.

Крім того, ОСОБА_1 приймає активну участь у вихованні своїх дітей, приділяє увагу навчанню сина у школі, сприяє його розвитку, цікавиться навчанням та поведінкою, відвідує батьківські збори, щодня привозить сина до школи.

Просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 (однієї третьго) частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Через канцелярію суду 31.07.2020 року за вх. № 18526 надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому нею зазначено, що згідно довідки про доходи відповідача його середньомісячне грошове забезпечення становить 16 041,94 грн., тому сплата аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від заробітку не є обтяжливою для ОСОБА_1 , а зменшення розміру аліментів не відповідатиме інтересам дітей. Вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпідставною, а доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року - 1779 грн, з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 грн, з 1 липня 2318 грн, з 1 грудня - 2395 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають та зареєстровані разом з матір`ю - позивачкою по справі, за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з місця проживання та склад сім`ї і прописку №2015 від 11.11.2019 року.

Згідно довідки про доходи від 15.11.2019 року, ОСОБА_3 перебуває на військові службі у в/ч НОМЕР_3 , її середньомісячне грошове забезпечення (сума до видачі) за період з січня по жовтень 2019 року становить 166 181,51 грн.

Згідно довідки про доходи від 19.02.2020 року, ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 , його середньомісячне грошове забезпечення (сума до видачі) за період з листопада 2019 року по січень 2020 року становить 48 125,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , районний суд виходив з того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від його доходів, оскільки є працездатним, не має на утриманні інших дітей; суд також виходив із реальних затрат на утримання дітей, зазначених позивачкою у позовній заяві, та їхнього віку.

Однак, повністю з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів

Враховуючи, що обов`язок по утриманню дітей законом покладено на обох батьків, а також те, що мати дитини має постійний заробіток, який є співмірним із заробітком відповідача, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів доходу (заробітку) на місяць, що значно перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений судом слід змінити та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову - 19.11.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, у разі понесення позивачем додаткових витрат на дітей, вона вправі звернутися до суду з позовом про стягнення половини таких з відповідача.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2020 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позову - 19.11.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.08.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.