Справа № 462/2217/20 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1716/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Приколоти Т.І.,

за участю секретаря Сеньків Х.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 надіслала на адресу суду позовну заяву, у якій відповідачем зазначено „ ОСОБА_2 , начальник пасажирського вагонного депо Львів", а позовною вимогою - „визнати дії ОСОБА_2 незаконними".

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що по даній справі „відповідачем не може бути керівництво АТ „Укрзалізниця", оскільки таке „у грудні 2017 р." позитивно вирішило „питання щодо (позивачки) працевлаштування в депо Львів, було дано вказівку ОСОБА_2 (позивачку) прийняти на роботу провідником пасажирського вагона в депо Львів" і „спірних питань між (позивачкою) та керівництвом АТ „УЗ" не виникло".

Також стверджувалося, що „спірне питання виникло між (позивачкою) та ОСОБА_2 ", який, як керівник пасажирського вагонного депо Львів „не дав (позивачці) направлення на проходження медичної комісії в поліклініку депо Львів", яку „на роботу рекомендував ОСОБА_3 у 2002 р.", який „не помилявся у призначенні посад і знав (позивачку) з доброї сторони" (а.с. 1-2).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних документів до позовної заяви позивачкою долучено не було.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 21 квітня 2020 року вище згадану позовну заяву - з тих підстав, що така взагалі не відповідає вимогам, які передбачені статтею 175 ЦПК України - було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків цієї позовної заяви (а.с. 5).

На виконання вимог вищезгаданої ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 21 квітня 2020 року позивачка 04 травня 2020 року надіслала до суду заяву, за змістом якої вона просить звільнити її від сплати судового збору - посилаючись на свій важкий матеріальний стан, а також на те, що „спірні питання (позивачкою) конкретизовані слід дослідити при розгляді справи чи правильним є те, що тестування на комп`ютері можливе при закінченні комп`ютерних курсів, це є питання компетентних осіб, знавців комп`ютерної справи" (а.с. 7).

До цієї заяви позивачкою було долучено лише фотокопію свого паспорту та Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи - про реєстрацію позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Виноград Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 9-10).

13 травня 2020 року судом було зареєстровано ще одну заяву позивачки - про „усунення недоліків до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про його незаконні дії".

У цій заяві про „усунення недоліків" позивачка посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 працює на залізничному транспорті з 2003 року („в той час, коли ОСОБА_3 займав посаду Міністра транспорту України) і вона має докази „що в 2004 р. завидники ОСОБА_3 робили незаконні виступи проти нього під керівництвом слюсарів депо Львів, а ОСОБА_2 працював в 2004 р. слюсарем депо Львів", а тому вважає, що „така обстановка стверджує, що провадження (у справі) слід відкрити", а „яке це має відношення до ОСОБА_2 , до його незаконних дій, позивач може обгрунтувати усно на підготовчому засіданні суду" (а.с. 12-13).

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 12 травня 2020 року вище згадану позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачці: з тих підстав, що позивачка не усунула недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Залізничного районного суду міста Львова від 21 квітня 2020 року, якою цю позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків цієї позовної заяви (а.с. 5).

Згадану ухвалу оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, „так як підстави для повернення заяви немає жодної", оскільки „позивач ОСОБА_1 усунула 04.05.20 р. недоліки у позовній заяві" та „конкретизувала спірне питання між ОСОБА_2 і нею", а „інші доказування суддя Галайко Н.М. мала б встановити на підготовчому засіданні суду" (а.с. 21-22).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви встановлені у статті 175 ЦПК України, зміст якої майже у повному обсязі наведений в ухвалі Залізничного районного суду міста Львова від 21 квітня 2020 року, якою позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків цієї позовної заяви.

Зокрема, частиною 1 цієї статті встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

А статтею 48 ЦПК України встановлено, що (зокрема) відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В надісланій на адресу суду позовній заяві відповідачем зазначено „ ОСОБА_2 , начальник пасажирського вагонного депо Львів", а адресою відповідача зазначено місто Львів, вул. Рудненська, 32, тобто - адресу пасажирського вагонного депо Львів.

Також зазначалося, що „відповідачем не може бути керівництво АТ „Укрзалізниця", оскільки „спірне питання виникло між (позивачкою) та ОСОБА_2 ".

Виходячи з вищенаведеного, незрозумілим є те, кого саме позивачка вважає належним відповідачем у даній справі: ОСОБА_2 , як фізичну особу (однак у позові не зазначено його, як фізичної особи, місце проживання), чи відповідачем є Пасажирське вагонне депо Львів (адресу місцезнаходження якого позивачка зазначає у позовній заяві), керівником якого (на твердження позивачки) є ОСОБА_2 .

Наведений недолік позовної заяви так і не був усунутий в поданих позивачкою до суду заявах «про виправлення недоліків».

Заявляючи позовну вимогу „визнати дії ОСОБА_2 незаконними", позивачка, ні в позовній заяві, ні в заявах «про виправлення недоліків» не наводить, які саме «дії ОСОБА_2 » вона вважає незаконними (зокрема - коли в часі ці дії мали місце), тобто - що саме є предметом спору і якими доказами це позивачкою обґрунтовується, оскільки самою позивачкою до матеріалів справи було долучено лише фотокопію її паспорту та Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації її місця проживання.

Позовна заява повинна відповідати вимогам, які передбачені статтею 175 ЦПК України, і частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що недодержання цих вимог має наслідком залишення такої позовної заяви без руху, оскільки за змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих нею доказів.

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що „інші доказування суддя Галайко Н.М. мала б встановити на підготовчому засіданні суду", не можуть прийматися до уваги, оскільки завдання підготовчого провадження визначені у статті 189 ЦПК України.

В той же час, стверджуючи те, що вона є малозабезпеченою особою, позивачка (за наявності наведеної обставини) має право на безоплатну правничу допомогу, яка допоможе їй скласти позовну заяву відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням вищенаведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано постановив оскаржувану ухвалу про повернення позивачці її позовної заяви, яка не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства і недоліки якої позивачкою так і не були усунутими.

Відтак, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 травня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 12 серпня 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Приколота Т.І.