Провадження № 2/641/1182/2020 Справа № 641/2411/20
17 серпня 2020 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
за участю секретаря судового засідання Сідорова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/2411/20
позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )
відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_3 належить їй на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Разом з нею у зазначеній квартирі зареєстровані донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та колишній чоловік ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу у 2013 році деякий час ОСОБА_2 проживав в зазначеній квартирі Однак вже протягом трьох - чотирьох років відповідач фактично не проживає в квартирі, а проживає у своїх батьків в с. Ольховатка Харківської області. У добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач відмовляється, його особистих речей у квартирі немає. Ніхто з мешканців квартири не чинить відповідачу перешкод у проживанні. Через реєстрацію відповідача у квартирі позивач не може оформити субсидію, що істотно впливає на її майновий стан.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розглядати справу за її відсутності. Також зазначила що, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання на з`явились, надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.08.2013 у справі № 641/4820/13-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з акту від 18.03.2020, складеного ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року.
Відповідно до листа від 13.03.2020 за № 62/39/аз Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2017 по 13.03.2020 із заявами та скаргами з приводу того, що йому перешкоджають в користуванні житлом, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до Слобідського ВП не звертався.
Допитаний у судовому засіданні 06.07.2020 у якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він є другом родини ОСОБА_11 , періодично, приблизно двічі на рік, він відвідує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Останні шість або сім років ОСОБА_2 не проживає в квартирі та його речей там немає. ОСОБА_2 припинив проживати в квартирі приблизно з моменту розірвання шлюбу з ОСОБА_1 . Перешкод в користуванні квартирою ОСОБА_2 ніхто не створює.
Допитана у судовому засіданні 06.07.2020 у якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає в одному будинку з батьками ОСОБА_1 та вона була знайома з ОСОБА_2 , він є колишнім чоловіком ОСОБА_1 , який проживав разом з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , однак після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 протягом шести років ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі. Жодних перешкод в користуванні квартирою ніхто не створює.
Таким чином, між сторонами склались правовідносини з приводу користування житлом, які регулюються Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права.
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом
З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання без поважних причин ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 та невикористання житла за його прямим призначенням понад один рік.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_3 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_6 ).

Повний текст рішення складено 20.08.2020 року.

Суддя С. О. Ященко