Справа № 562/1459/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Мичка І.М.

при секретарі Кондратюк Н.В.

представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 представника відповідача Строкова О.В. представника третьої особи Управління охорони здоров"я Рівненської обласної державної адміінстрації Яценя Л.В. ОСОБА_4 представника третьої особи Рівненської обласної державної адміінстрації Любчик І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Рівненської обласної ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління охорони здоров"я Рівненської обласної державної адміністрації, Рівненська обласна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказу та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до Здолбунівського районного суду з позовом до Рівненської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рівненської обласної ради "Про звільнення ОСОБА_5 " № 37 від 01 червня 2020 року, визнання протиправним та скасування наказу № 99-ОС в.о. головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 про звільнення з посади головного лікаря ОСОБА_5 та поновлення ОСОБА_5 на посаді головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.

В обґрунтування позову вказує, що , фактичне його звільнення відбулося на підставі оскаржуваного розпорядження голови обласної ради Данильчука О. Ю., яке суперечить Статуту підприємства, контракту №161 від 18.05.2018року та вимогамКЗпП України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», оскільки вирішення питання звільнення керівника комунального закладу віднесено до виключної компетенції обласної ради. Також зазначає, що розпорядження про звільнення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки його було звільнено в період тимчасової непрацездатності та здійснюючи керівництво лікарнеюне порушував умов контракту та належним чином виконував обов`язки, покладенні на нього- контрактом, а тому, дії відповідача вважає незаконними з грубим порушенням трудового законодавства.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. Вказав, що голова Рівненської обласної ради правомірно видав розпорядження від 01 червня 2020 року № 37 та достроково розірвав 01 червня 2020 року контракт з головним лікарем комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_5, оскільки діяв відповідно до встановлених повноважень Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Вважає посилання позивача на ч. 3 ст. 40 КЗпП України не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом п. 8 ст. 36 КЗпП України, не у зв`язку із звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Крім того зазначають, що ОСОБА_5 системно не виконував без поважних причин умов та обов`язків, визначених контрактом, а саме: підпункт 1 пункту 6 (організація належного виконання завдань, передбачених статутом, та укладених договорів про медичне обслуговування населення, пункти 6.8.1, 6.9.1 статуту підприємства); підпункт 3 пункту 6 контракту (організувати надання підприємством належного, доступного, кваліфікованого медичного обслуговування); підпункту 11 пункту 6 контракту (забезпечувати належне виконання вимог законодавства у сфері публічних закупівель); підпункт 12 пункту 6 контракту (забезпечувати дотримання підприємством вимог законодавства про охорону праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм і правил, створення належних умов праці); підпункт 18 пункту 6 контракту (вживати заходів до створення у кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативно-правових актів і нормативних документів, а також забезпечувати додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці); підпункт 23 пункту 6 контракту (невідкладно інформувати орган управління майном про участь підприємства у судових процесах з фінансових та майнових питань). Згідно листів: управління охорони здоров`я Рівненської обласної адміністрації від 29 квітня 2020 року № вих.-1708/01-12/20, Рівненської обласної державної адміністрації від 30 квітня 2020 року, довідки розслідування випадків захворювання COVID -19 медпрацівників комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 23 квітня 2020 року, ОСОБА_5 порушив санітарно-епідемічний режим у діяльності комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради.

Зазначає, що ОСОБА_5 , будучи головним лікарем комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, допустив порушення законодавства України при закупівлі робіт щодо виготовлення робочого проекту: капітального ремонту та реконструкції будівлі.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вичерпний перелік повноважень Голови районної, обласної, районної у місті ради визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» і до нього не входить повноваження щодо одноособового звільнення керівників комунальних підприємств. Доводи відповідача про те, що в міжсесійний період, рішення про звільнення може прийняти голова районної ради одноособово, яке в подальшому затверджується на пленарних засіданнях ради, суперечать вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» та є перевищенням повноважень через порушення встановленої процедури». Як наслідок п.7 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради №1142 від 04.03.2014року (на який покликається відповідач як на правову підставу винесення оскаржуваного розпорядження про звільнення позивача) не відповідає нормативно - правовим актам, які прийняті Верховною радою України та мають вищу юридичну силу в порівнянні з названим підзаконним територіально локальним нормативним актом.

Відповідно до частини 7 ст.10 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. Розпорядження Голови Рівненської обласної Ради не ґрунтуються на положеннях національного законодавства, яке має вищу юридичну силу та умовах укладеного контракту який не передбачає можливості делегування прав щодо звільнення керівника комунального закладу іншим особам.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що згідно п. 1 статутукомунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, лікарня заснована на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Власником лікарні є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради. Крім того, п. 6.5 Статуту визначено, що керівник може бути звільнений з посади раніше закінчення терміну дії Контракту з підстав та в порядку, визначеному Контрактом, чинним законодавством України та Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. Повноваження голови обласної ради визначенні ч. 6 ст. 55 зазначеного закону, пунктом 18 якої зокрема, передбачено вирішення головою обласної ради інших питань, доручених йому радою. Згідно п.7 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради №1142 від 04 березня 2014 року, в період між пленарними засіданнями голова обласної ради шляхом видання відповідного розпорядження звільняє керівників комунальних підприємств, установ, закладів у порядку, встановленому чинним законодавством. Отже розпорядження голови Рівненської обласної ради № 37 від 01 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_5 , прийнято у між пленарний період та відповідає наведеним вимогам. Звертає увагу суду на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в ухвалі № 481/1043/17, що стосується звільнення не за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, згідно з яким порушення прав позивачів, а саме - звільнення їх у день перебування на лікарняному, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року, має бути усунене судом шляхом зміни дати звільнення, тобто визначення дати припинення трудових відносин у перший день після закінчення періоду непрацездатності за наявності підстав для звільнення. Листок непрацездатності ОСОБА_5 не подавався до Рівненської обласної ради. З огляду на викладене звільнення ОСОБА_5 в період тимчасової непрацездатності не є підставою для скасування розпорядження голови обласної ради про звільнення, а зважаючи на ухвалу Великої Палати Верховного Суду № 481/1043/17 від 14 травня 2020 року та надання позивачем листка непрацездатності в установленому порядку суду може бути лише підставою для зміни формулювання дати звільнення на іншу дату - перший день після закінчення періоду непрацездатності.

Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Позивач додатково пояснив, що він будучи головним лікарем не порушував санітарно-епідемічного режиму у діяльності комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради. Виконував покладенні на нього посадові сумлінно та не допускав порушення законодавства України. За час роботи на посаді головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності. З приводу судових справ повідомив, про те що ініціатором даних позовів є саме він, оскільки контрагенти по договорах, відмовилися добровільно розірвати договори. Крім того зазначив, що збитків ні лікарня, ні рада не знали, оскільки лікарні кошти на реалізацію договорів не було виділено. У підтвердження даних обставин подали суду ряд письмових доказів, які досліджені судом.

Представники Рівненської обласної ради позов не визнали з наведених у відзиві та заперечені мотивів.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації, позовні вимоги не визнав та пояснив на виконання розпорядження голови облдержадміністрації № 232 від 13 квітня 2020 року, управлінням охорони здоров`я облдержадміністрації у комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради вивчено питання проведення карантинних заходів в період ускладнення епідемічної ситуації в області. Наслідками перевірки щодо проведення протиепідемічних заходів у даному закладі за період з 28 березня 2020 року по 07 квітня 2020 року встановлено наступне: згідно із наказом управління охорони здоров`я Рівненської облдержадміністрації від 29 січня 2020 року №30 «Про заходи щодо недопущення занесення і поширення на територію області випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом, виявленим в м. Ухань (провінція Хубей, Китай)», п. 7.4. визначено необхідність про негайне інформування управління охорони здоров`я про виявлення особи, що відповідає визначенню випадку 2019-nCoV - не пізніше 2 годин після виявлення, що не було зроблено адміністрацією закладу. Щодо несвоєчасності початку протиепідемічних заходів - перші випадки захворювання чотирьох медпрацівників травматологічного та JlOP-відділень лікарні зафіксовано з 27 березня 2020 року. Проте, лише 07 квітня 2020 на засіданні штабу протидії занесенню та поширенню на території лікарні гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом 2019-nCoV було заслухано питання про госпіталізацію медичних працівників центрів ортопедії, травматології та центру мікрохірургії вуха, про позитивні результати ПЛР діагностики COVID - 19 та вжиття необхідних протиепідемічних заходів. Крім того, повний комплекс протиепідемічних заходів в закладі був розпочатий лише 16 квітня 2020 року та лише після виявлення позитивних медпрацівників на COVID - 19 у відділеннях анестезіології та центрів ортопедії і травматології та торакальної хірургії у цих відділеннях розпочато було генеральне прибирання. Найбільша кількість інфікованих виявлено у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії, мікрохірургії вуха та сурдоневрології, гнійної хірургії та проктології, Центрах ортопедії та травматології, торокальної хірургії комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, що говорить про внутрішньо-лікарняне поширення інфекції. Це підтверджено зафіксованою у констатативній частині довідки інформацією про збільшення у період з 14 квітня по 16 квітня кількість інфікованих медичних працівників, виявлення 12 осіб медичного персоналу, позитивних на COVID - 19 із відділення анестезіології та центрів ортопедії і травматології та торакальної хірургії, що пояснюється повітряно-крапельним шляхом передачі- COVID- 19. Крім того, в порушення пункту 7.6 наказу управління охорони здоров`я Рівненської облдержадміністрації від 29 січня 2020 року №30 «Про заходи щодо недопущення занесення і поширення на територію області випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом, виявленим в м. Ухань (провінція Хубей, Китай)» не було надано управлінню охорони здоров`я списку осіб, відповідальних за відбір матеріалу від хворих на лабораторне дослідження. Крім того, вищевказане та факт несвоєчасності організаційних заходів в закладі щодо попередження COVID - 19 підтверджується відповідними постановами Головного Державного санітарного лікаря Рівненської області. Так, постановою Головного Державного санітарного лікаря Рівненської області від 10 квітня 2020 № 1 зафіксовано факт, що з 14 квітня 2020 року по 16 квітня 2020 року кількість інфікованих медичних працівників різко збільшилась, виявлено по 12 осіб медичного персоналу, позитивних на COVID - 19 із відділення анестезіології та центрів ортопедії і травматології та торакальної хірургії. Постановою Головного Державного санітарного лікаря Рівненської області від 16 квітня 2020 року № 2 було призупинено функціонування вищевказаних відділень та введено в дію весь комплекс протиепідемічних заходів. Пунктом 6.6 Статуту комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» зазначено, що керівник несе відповідальність перед власником за забезпечення діяльності відповідно до покладених на лікарню завдань і функцій згідно з чинним законодавством.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Рівненської обласної державної адміністрації, позов не визнав та пояснив наступне, що на виконання розпорядження № 232 від 13 квітня 2020 року Рівненської державної адміністрації, управлінням охорони здоров`я облдержадміністрації видано наказ від 13 квітня 2020 року № 166 «Про посилення карантинних заходів у комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, яким було затверджено робочу групу для вивчення проведення карантинних заходів в комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради. За наслідками роботи робочої групи складена довідка від 23 квітня 2020 року розслідування захворювання COVID-19 медпрацівників КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради. У даній довідці зазначено головному лікарю ОСОБА_5 за порушення санітарно - епідеміологічного режиму в закладі та несвоєчасно розпочаті організаційні заходи щодо виконання наказу управління охорони здоров`я від 29 січня 2020 року № 30 притягнути до відповідальності осіб, вказаних у довідці. Також у вищезазначеній довідці від 23 квітня 2020 року розслідування захворювання COVID-19 медпрацівників комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, начальнику управління охорони здоров`я облдержадміністрації визначено подати клопотання в Рівненську обласну раду щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради POP ОСОБА_5 Згідно п.12 Примірного контракту з керівником підприємства, закладу, установи та організації, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, додаток 1 до Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженої рішенням Рівненської обласної ради від 04 березня 2014 року № 1142, Рівненська обласна рада притягає керівника підприємства, закладу, установи та організації, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування» голова обласної ради представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства. Враховуючи інформацію зазначену у довідці від 23 квітня 2020 року розслідування захворювання COVID -19 медпрацівників комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, голові Рівненської обласної ради було направлено пропозицію в межах компетенції, розглянути питання притягнення до відповідальності головного лікаря Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_5.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання свідка ОСОБА_6 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, підтримав позовні вимоги, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 18 травня 2018 року рішенням Рівненської обласної ради № 950 укладено контракт з ОСОБА_5 на посаді головного лікаря комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради з 18 травня 2018 року по 17 травня 2023 року.

01 квітня 2020 року укладена додаткова угода до контракту від 18 травня 2018 року № 161 між Рівненською обласною радою та ОСОБА_5 , контракт викладено в новій редакції, відповідно до якого визначено, що він діє з 18 травня 2018 року до 17 травня 2023 року і набирає чинності з дня підписання сторонами.

Розпорядженням голови Рівненської обласної ради № 37 від 01 червня 2020 року ОСОБА_5 звільнено з посади головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради.

На виконання розпорядження голови ради 01 червня 2020 року наказом № 99-ОС в.о. головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3, ОСОБА_5 звільнений з посади головного лікаря.

Відповідно до частин 9, 10 ст.16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років.

Контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 1 ст.21 КЗпП України).

Відповідно до п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, призначення і звільнення їх керівників.

Згідно положень частин 1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до п.п. 6.2.4 Статуту Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, до компетенції Рівненської обласної ради, як органу управління належить призначення і звільнення керівника лікарні.

Відповідно до п. 6.3 Статуту Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, керівництво поточною діяльністю Лікарні здійснює Головний лікар , який призначається Власником шляхом укладення контракту.

Відповідно до п. 6.5 Статуту Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, керівник може бути звільнений з посади раніше закінчення терміну дії контракту з підстав та в порядку, визначеному контрактом, чинним законодавством України та Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області.

Відповідно до п.п. 2 п. 9 контракту з ОСОБА_5 та Рівненською обласною радою, від 01 квітня 2010 року, орган управління майном (Рівненська обласна рада згідно контракту) має право звільнити керівника з посади у разі закінчення строку дії контракту, достроково за ініціативою керівника(головний лікар - згідно контракту), а також у разі порушення керівником вимог законодавства та умов контракту.

Відповідно до п.п. 1 п. 24 контракту з ОСОБА_5 та Рівненською обласною радою, від 01 квітня 2010 року, контракт може бути розірваний, а керівник звільнений з посади з ініціативи органу управління майном (Рівненська обласна рада згідно контракту) до закінчення строку дії контракту, у разі систематичного не виконання керівником (головний лікар - згідно контракту) без поважних причин умов та обов`язків, визначених контрактом.

Відповідно до п. 8.2. Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. у випадку порушення керівником підприємства, установи, закладу законодавства України, умов контракту та статуту відповідного комунального підприємства, установи, закладу, надає пропозиції голові обласної ради про відсторонення керівника з займаної посади відповідно до чинного законодавства до вирішення питання про звільнення керівника.

Відповідно до п. 7 Положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, призначення, погодження призначення та звільнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів здійснюється за рішенням обласної ради.

Рівненська обласна рада на жодному пленарному засіданні, рішення про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря Комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради» не приймала і таке питання взагалі не обговорювалося депутатами обласної ради на сесії та на засіданні постійної комісії.

Відповідно до ч. 6 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Голова районної, обласної, районної у місті ради:

1) скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради;

2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням;

3) представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання;

4) вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради;

5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;

6) організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень;

7) організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;

8) організує роботу президії (колегії) ради (у разі її створення);

9) призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради;

10) здійснює керівництво виконавчим апаратом ради;

11) є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату;

12) підписує рішення ради, протоколи сесій ради;

13) забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян;

14) забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради;

15) представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства;

16) за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів;

17) звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі про виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації", здійснення державної регуляторної політики відповідно виконавчим апаратом районної, обласної ради, районної у місті ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін;

18) вирішує інші питання, доручені йому радою.

Аналогічні положення щодо повноважень голови ради містять п. 9 ст.4.18 Регламенту Рівненської обласної ради сьомого скликання, голова обласної ради:

1) скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради;

2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організовує контроль за їх виконанням;

3) представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання;

4) вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради;

5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;

6) організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень;

7) організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;

8) організує роботу президії обласної ради;

9) призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради;

10) здійснює керівництво виконавчим апаратом ради;

11) є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату;

12) підписує рішення ради, протоколи сесій ради;

13) забезпечує роботу по розгляду звернень громадян; веде особистий прийом громадян;

14) забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проєктів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради;

15) представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства;

16) за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження обласних рад та їх органів;

17) звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі про здійснення державної регуляторної політики виконавчим апаратом обласної ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін;

18) вирішує інші питання, доручені йому радою.

Згідно п.18 ч.6 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної ради, крім інших визначених цим Законом повноважень, вирішує інші питання, доручені йому радою.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_5 вказав, що розпорядження голови обласної ради Данильчука О. Ю., суперечить Статуту підприємства, контракту та вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», оскільки вирішення питання звільнення керівника комунального закладу віднесено до виключної компетенції обласної ради.

Як на підставу дострокового розірвання контракту, відповідач вказує: згідно п. 2 розпорядження підставою для звільнення є порушення мною вимог законодавства, неналежне виконання посадових обов`язків та умов контракту, а саме: підпункту 1 пункту 6 (організація належного виконання завдань, передбачених статутом, та укладених договорів про медичне обслуговування населення, пункти 6.8.1, 6.9.1 статуту підприємства); підпункту 3 пункту 6 контракту (організувати надання підприємством належного, доступного, кваліфікованого медичного обслуговування); підпункту 11 пункту 6 контракту (забезпечувати належне виконання вимог законодавства у сфері публічних закупівель); підпункту 12 пункту 6 контракту (забезпечувати дотримання підприємством вимог законодавства про охорону праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм і правил, створення належних умов праці); підпункту 18 пункту 6 контракту (вживати заходів до створення у кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативно-правових актів і нормативних документів, а також забезпечувати додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці); підпункту 23 пункту 6 контракту (невідкладно інформувати орган управління майном про участь підприємства у судових процесах з фінансових та майнових питань), на підставах, передбачених підпунктом 2 пункту 9 контракту (порушення керівником вимог законодавства та умов контракту), підпунктом 1 пункту 24 контракту (у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених цим контрактом), та відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Допитані в судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 , пояснили що як вбачається з даних зазначених у довідці розслідування випадків захворювання COVID-19 медпрацівників комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 23 квітня 2020 року, факти, наведені в довідці випадків захворювання медпрацівників Комунального підприємства висвітлені не в повному об`ємі, є суперечливими в частині дат і подій, дискредитаційними, а також не враховане наступне:

-КП РОКЛ визначений, як заклад охорони здоров`я, який не буде надавати медичну допомогу пацієнтам з коронавірусною хворобою COVID -19 Наказом УОЗ Рівненської ОДА № 135 лише 28.03.20р. ;

-Заклад надає невідкладну багатопрофільну допомогу пацієнтам у випадках, коли відсутній (не можливий до зібрання) епідеміологічний анамнез, відстрочення надання допомоги становить загрозу життю пацієнта. До надання допомоги одному пацієнту можуть бути залучені одночасно 10 і більше працівників;

-При розподілі ЗІЗ та дезінфікуючих засобів серед лікувальних установ області у березні 2020р. найбільший в області багатопрофільний заклад отримав згаданих виробів на суму 54770 гривень;

-Необхідна кількість ЗІЗ та дезінфікуючих середників до надходження перших коштів від НЗСУ (з квітня 2020р.) були отримані (закуплені) за спонсорські та благодійні кошти (загальна сума 679911 гривень). За квітень 2020р. за кошти НЗСУ засобів індивідуального захисту придбано на суму 1086709 гривень;

-На всі регламентуючі документи, що надходили в КП РОКЛ (накази, листи, розпорядження, рішення, тощо) реагували відразу і в повному об`ємі.

-Мало місце реагування на випередження, тобто ще до надходження приписів, постанов та ін. з ДУ «Рівненський обласний лабораторний центр МОЗ України». Серед отриманих вказівок не було суперечливих або радикально протилежних до того, що вже проводилось ними раніше;

-Проводилось скринінгове тестування серед пацієнтів та медичного персоналу без клінічних ознак COVID -19, що обумовило високі показники виявлення COVID -19. Лише четверта частина серед виявлених потребувала специфічного лікування. Даний захід був і є по даний час безпрецедентним на території області і був спрямованим на убезпечення від подальшого поширення інфекції не лише серед пацієнтів та працівників КП РОКЛ , але і мешканців області в цілому;

-Не взяті до уваги факти приховування як серед пацієнтів так і персоналу, симптомів ГРВІ, підвищеної температури тіла, епізодів повернення із-за кордону та можливих контактів в побуті з інфікованими, що обумовлено насамперед сформованим у соціумі негативним відношенням до COVID -інфікованих;

-Більшість співпрацівників закладу проживають за межами міста і організоване їх довезення до місця роботи лише з 21.04.20р., хоча з початку карантину в КП РОКЛ сформовані і надані до органів управління списки працівників за місцем їх проживання.

-154 пацієнти амбулаторного діалізу є мешканцями районів області і згідно графіка (2-4) рази на тиждень відвідують відділення інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації;

-Відсутності можливості контролю за дотриманням карантинних обмежень пацієнтами та персоналом поза межами лікарні та відповідності 313, які використовуються в побуті, стандартам;

-Відсутності досвіду не лише адміністрації закладу, але і керівників вищих рівнів щодо роботи в умовах пандемії. Світова статистика свідчить про факти інфікування серед медичного персоналу в межах 20-30%;

-Не вивчений факт збільшеної кількості важких пневмоній, пролікованих в КП РОКЛ за період грудень 2019 - січень, лютий 2020 року на предмет можливого як етіологічного фактору COVID -19, та в подальшому причинного зв`язку з інфікуванням серед персоналу. Уже незаперечним є факт безклінічного носійства COVID -19;

-Захищеність людини від можливості інфікування залежить не стільки від наявності 313 та дезінфікуючих, а від дотримання необхідності їх використовувати. Відсутність можливості контролювати у нічний час факти спільного прийому їжі серед молодшого і середнього медичного персоналу, рідше - серед пацієнтів. Як неодноразово пересвідчувались - роз`яснювальна робота тут є недостатньою;

-Можливість розпочати ПЛР-тестування серед працівників лише після 10.04.20р., обмежена кількість проведення тестів в один день, очікування результатів понад добу.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні наголосила, що у варіанті довідки, яку отримано з Рівненської обласної ради прихований факт безпосередньої відповідальності працівника адміністрації закладу за профілактичну, лікувально-діагностичну, екстрену та протиепідемічну роботу підпорядкованих йому медичних працівників, виконання функціональних обов`язків персоналу підрозділів хірургічного профілю, дотримання санітарно-протиепідемічного режиму в закладі. Крім того, даний працівник вилучений із списку осіб, яких комісія рекомендувала до дисциплінарної відповідальності.

Показання свідка повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Розпорядження голови Рівненської обласної ради № 37 від 01 червня 2020 року не містить чіткого формування порушень, які стали підставою для звільнення.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту звільнення позивача саме за систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків визначених контрактом, відповідачами надано не було.

Систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків визначених контрактом на думку суду, має бути систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Отже, повинно мати місце не неодноразове порушення конкретних обов`язків керівника, які письмово зафіксовані.

Ні в довідці розслідування випадків захворювання COVID-19 медпрацівників комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 23 квітня 2020 року, ні розпорядженні голови Рівненської обласної ради № 37 від 01 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, не вказано, конкретних випадків порушення ОСОБА_5 санітарно-епідемічного режиму у діяльності комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради. Не зазначено негативних наслідків, які настали для підприємства і в чому вони виразилися.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно положень ст.2 КЗпП Україниправо громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

З матеріалів справи вбачається, що Рівненська обласна клінічна лікарня Рівненської обласної ради є комунальним закладом охорони здоров`я, що є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, інтереси якого у межах, визначених чинним законодавством України, представляє Рівненська обласна рада яка є органом управління закладом.

Закон України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» визначають контрактну форму трудового договору як обов`язкову для призначення керівника державного або комунального закладу охорони здоров`я.

Зі змісту статті 16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» вбачається, що призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюється відповідно до законодавства; керівники державних, комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту.

Відтак, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність.

Відповідно до пп.2 п.8, пп.2 п.9 контракту №161 від 18.05.2018року, укладеного ОСОБА_5 та органом управління майном - Рівненською обласною Радою (термін дії якого по 17.05.2023року) передбачено, що звільнення з посади керівника у разі порушення умов контракту та законодавства здійснюється органом управління майном - Рівненською обласною Радою.

Аналогічні положення містяться і в пп. 6.2.4 Статуту Комунального підприємства Рівненської обласної клінічної лікарні Рівненської обласної ради

Таким чином, при укладенні названого контракту сторонами ( ОСОБА_5 та органом управління майном - Рівненською обласною Радою) та статуту комунального закладу установлено права, обов`язки та відповідальність, відповідно до яких звільнення з посади керівника у разі порушення умов контракту та законодавства віднесено до виключних повноважень органу управління майном - Рівненської обласної Ради.

При цьому, умовами названого контракту не передбачено делегування будь-яких прав та обовязків по звільненню керівника комунального закладу від органу управління майном - Рівненської обласної Ради до інших осіб в тому рахунку і до голови Рівненської обласної Ради.

Пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

При цьому, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить положень якими передбачалася можливість делегування повноважень районних і обласних рад відповідним головам обласних рад, місцевим державним адміністраціям або будь-яким іншим особам з питань звільнення керівника комунального закладу.

Вичерпний перелік повноважень Голови районної, обласної, районної у місті ради визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» і до нього не входить повноваження щодо одноособового звільнення керівників комунальних підприємств.

Підсумовуючи викладене, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», як актом вищої юридичної сили передбачено, що призначення на посаду та звільнення з посади керівника цього закладу належить до виключних повноважень обласної ради, які не підлягають делегуванню іншим особам.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2019 року по справі № 192/1257/17-ц, номер провадження № 61-4254св19.

При цьому, Верховний Суд здійснивши приведені вище правові висновки вказав у своєму судовому рішенні таке: «Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що звільнення ОСОБА_1 як директора комунального позашкільного закладу освіти «Солонянський РЦДЮТ» є виключним правом районної ради, яке вирішується тільки на пленарному засіданні, і не може бути делегованим іншим особам, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про поновлення позивача на роботі, оскільки, приймаючи розпорядження про звільнення позивача, голова Солонянської районної ради Дніпропетровської області діяв із перевищенням наданих йому повноважень.

Доводи заявника про те, що в міжсесійний період, рішення про звільнення може прийняти голова районної ради одноособово, яке в подальшому затверджується на пленарних засіданнях ради, суперечать вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» та є перевищенням повноважень через порушення встановленої процедури».

Як наслідок п.7 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради №1142 від 04.03.2014року (на який покликається відповідач як на правову підставу винесення оскаржуваного розпорядження про звільнення позивача) не відповідає нормативно- правовим актам, які прийняті Верховною радою України та мають вищу юридичну силу в порівнянні з названим підзаконним територіально локальним нормативним актом.

Відповідно до частини 7 ст.10 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Як наслідок доводи відповідача щодо можливості звільнення позивача за рішенням/розпорядженням Голови Рівненської обласної Ради не ґрунтуються на положеннях національного законодавства, яке має вищу юридичну силу та умовах укладеного контракту який не передбачає можливості делегування прав щодо звільнення керівника комунального закладу іншим особам.

Згідно листа непрацездатності АДЧ № 425799 від 28 травня 2020 року, з 28 травня по 13 червня 2020 року, ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні, про що адміністрація комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради повідомила голову Рівненської обласної ради Данильчука О. Ю. листом № 954/01-13/20 від 01 червня 2020 року.

Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1 Конституції України).

Громадяни України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частини перша, друга статті 24 Конституції України).

Відповідно до статті 43 Основного Закону України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша, друга, шоста).

Статтею 46 Основного Закону України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності (частина перша).

Враховуючи викладене, Конституційний Суд України констатує, що всі трудові відносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин.

Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Вільний вибір передбачає різноманітність умов праці, проте сталими (обов`язковими) є гарантії захисту працівника від незаконного звільнення за будь-яких умов праці.

Законодавством України визначено, що тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежать від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи; тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності (Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 року N 189).

У статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, зокрема у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, тому для забезпечення конституційного права кожного на працю, встановленого статтею 43 Основного Закону України, повинні бути закріплені певні гарантії, а саме заборона на звільнення працівника з ініціативи власника в період тимчасової непрацездатності такого працівника.

Закріплення в Основному Законі України права громадян на соціальний захист сприяє виконанню обов`язку держави зі створення умов для реалізації громадянами права на працю, що корелюється з вимогами приписів Основного Закону України (частина друга статті 43) та Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (статті 16, 17), а заборона звільнення працівника з ініціативи власника у період перебування такого працівника у відпустці є такою, що забезпечує реалізацію його конституційного права на відпочинок, закріпленого статтею 45 Конституції України.

З приписів Конституції України випливає, що незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює трудові правовідносини в Україні, є КЗпП України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 40 КЗпП України , працівникові надаються гарантії захисту від звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні), а також у період перебування працівника у відпустці. Тобто законодавство не допускає звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності та відпустки.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз`яснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40,41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Тобто законодавство не допускає звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності та відпустки, аналогічні висновки зазначенні у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України, рішення від 04.09.2019 № 6-р(II)/2019.

Отже, і наказ № 99-ОС в.о. головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 про звільнення з посади головного лікаря ОСОБА_5 є протиправним, адже підстава його винесення - розпорядження є незаконною.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За відсутності прийнятого в установленому законом порядку рішення Рівненською обласною радою про звільнення ОСОБА_5 з посади головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України до закінченням 17 травня 2020 року терміну дії контракту, видання головою обласної ради Данильчуком О. Ю, розпорядження № 37 від 01 червня 2020 року про таке звільнення суперечить наведеним вище вимогам чинного законодавства України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викидане позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.264,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до Рівненської обласної ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління охорони здоров"я Рівненської обласної державної адміністрації, Рівненська обласна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказу та поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Рівненської обласної ради « Про звільнення ОСОБА_5 » №37від 01 червня 2020 року;

Визнати протиправним та скасувати наказ № 99-ОС в.о. головного лікаря комунального підприємства « Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради Ткача В.О. про звільнення з посади головного лікаря ОСОБА_5 ;

Поновити ОСОБА_5 на посаді головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня «Рівненської обласної ради;

Рішення в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді головного лікаря комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня «Рівненської обласної ради допустити до негайного виконання;

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2020 року.

Суддя