Справа № 130/546/20
Провадження № 22-ц/801/1545/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач :Береговий О. Ю.
УХВАЛА

07 серпня 2020 рокуСправа № 130/546/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення закону України «Про захист прав споживачів» за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року,

встановив:

Не погодившись із рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору мотивоване тим, що останній звільнений на підставі п.1 ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ "KNIAT v. POLAND" від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ "JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND" від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ "SHISHKOV v. RUSSIA" від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів про те, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору разом із доказами доданими до нього - довідка про суми виплачених доходів за період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2020 року, акт обстеження матеріально-побутових умов від 10 січня 2020 року, довідка ДВС про стягнення з ОСОБА_1 боргу по сплаті аліментів за 2019 рік свідчить, що зазначені обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки не в повній мірі характеризують його майновий стан та не свідчать про наявність умов, які відповідно до статті 8 Закону є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Апелянтом також не надано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу, а його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

За таких обставин клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п. 6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду визначений у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що ним заявлено:

- немайнова вимога про визнання відсутності будь якого договору про постачання електроенергії від 01 січня 2019 року між позивачем та відповідачем;

- немайнова вимога про визнання незаконним рішення про припинення електропостачання позивачу з 03 лютого 2020 року;

- вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка згідно правового висновку Верховного Суду, який сформульований у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц, є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі - в розмірі 30000 гривень.

Від сплати судового збору за вимогами немайнового характеру позивач звільнений на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 14 листопада 2019 № 294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 гривні.

Враховуючи обсяг позовних вимог та вимоги апеляційної скарги, при зверненні з даною апеляційною скаргою, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі (2102 грн х 0,4) = 840,8 грн х 150% = 1261,20 грн. та, для приєднання до матеріалів справи, надати Вінницькому апеляційному суду оригінал платіжного документа про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у м. Вінниці/отг. м. Вінниця/22030101

Код

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UА0002856

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____(Номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві - стаття 185 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 357, статті 185 ЦПК України, а апелянту надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий