КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 361/171/20

06 серпня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Селезньової Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

10 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист прав споживачів.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є споживачем послуги з централізованого опалення (особовий рахунок НОМЕР_1), яку надає відповідач, за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Вказував, що його права, як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення, порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року ціна (тариф) на ці послуги була значно завищена за рахунок включення до їх собівартості незаконної, економічно необґрунтованої і також завищеної ціни на природний газ. Внаслідок цього у зазначений період він був змушений сплачувати збільшену вартість за послуги з централізованого опалення.

Згідно з додатком 58 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року тариф за послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії становить 1233,01 грн./Гкал.

У додатку 59 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року тариф за послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії становить 627,36 грн./Гкал.

Нарахування за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності, в період з жовтня 2016 року по листопад 2017 року включно здійснювалося відповідно до тарифу на цю послугу, встановленого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у постанові № 1171 від 31.03.2015 року (з урахуванням змін, внесених постановою № 1171 від 09.06.2016 року) та викладеного у додатку 58 до цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 року було затверджене Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення суспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Пунктом 5 цієї постанови визначено, що вона діє з 01.10.2015 року до 01.04.2017 року. Згідно з п. 3.4 вищевказаного Положення на НАК «Нафтогаз України» покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та в порядку, що визначені п.п. 15-17 цього Положення. У п. 16 Положення визначено, що НАК «Нафтогаз України» постачає природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України), яка у період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року включно визначається для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення населенню для виробників теплової енергії, які безпосередньо приєднані до магістральних газопроводів, - в розмірі 1843,28 грн. за 1000 куб.м.; для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення для всіх інших виробників теплової енергії - 1770,74 грн. за 1000 куб. м.

Постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 758 внесено зміни. Пункт 16 постанови викладено у новій редакції, за змістом якої, НАК «Нафтогаз у період з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною з метою надання послуг з опалення населенню в розмірі 4942 грн. за 1000 куб.м.

З огляду на вищенаведене, НАК «Нафтогаз України» у відповідності до вимог даних постанов Кабінету Міністрів України здійснював продаж/постачання природного газу для виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення населенню у період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року за ціною 1843,28 грн./1770,74 грн. за 1000 куб.м. (постанова № 758), у період з 30.04.2016 року по 01.04.2017 року - за ціною 4942 грн. за 1000 куб. м. (постанова № 758 з урахуванням змін, внесених постановою № 315, якою встановлено тарифи з 01.10.2015 року по 01.04.2017 року), у період з 01.04.2017 року по 01.11.2018 року - за ціною 4942 грн. за 1000 куб. м. (постанова № 187, якою встановлено тарифи з 01.04.2017 року по 01.11.2018 року).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 рок, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, постанову Кабінету Міністрів України №315 визнано протиправною та нечинною, а тому вартість природного газу за період з 30.04.2016 року по 01.04.2017 року мала бути встановлена на попередньому рівні - 1843,28 грн./ 1770,74 грн. за 1000 куб.м.

Таким чином, у період з 30.04.2016 року по 01.04.2017 року сума витрат (ціна ) на природний газ була необґрунтовано завищена, що встановлено судовим рішенням від 04.03.2019 року, яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання, і відповідно, тариф на послугу з централізованого опалення був необґрунтовано завищеним. За таких обставин нарахування йому оплати за послугу з централізованого опалення у період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року мало б здійснюватись відповідачем за тарифом 627,36 грн./Гкал.

Враховуючи наведене, просив суд зобов`язати Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» здійснити перерахунок вартості наданої йому послуги з централізованого опалення, нарахованої за особовим рахунком № НОМЕР_1, відкритим за адресою: АДРЕСА_2 на його ім`я, за період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року, із застосуванням тарифу на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року, а саме - 627,36 грн./Гкал.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист пав споживачів відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 14 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що саме по собі скасування постанови Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року, якою передбачалося підвищення ціни на природний газ, не свідчить про те, що не підлягає застосуванню і постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо визначення тарифів за спірний період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано що, незважаючи на те, що станом на теперішній час не існує норми права, якою б було визначено можливість переглядати діючі раніше тарифи за послугу з централізованого опалення, в існуванні такої норми, як і такого перегляду, немає необхідності, так як до 01.05.2016 року тариф за послуги з централізованого опалення для нього становив 627,36 грн./Гкал, а з 01.05.2016 року - 1233,01 грн./Гкал. Співставляючи структури цих тарифів, він дійшов висновку, що такі зміни відбулися у результаті підвищення собівартості теплової енергії з 513,59 грн./Гкал до 1017,78 грн./Гкал. й таке підвищення собівартості теплової енергії обґрунтоване підвищенням ціни на природний газ для виробників теплової енергії з 1843,28 /1770,74 грн. до 4942 грн. 1000 куб.м. Оскільки підвищення ціни на природний газ було визначено у постанові Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року, яка скасована рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва, то у зазначений в постанові Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 року період її чинності (а саме з 01.10.2015 року до 01.04.2017 року), тариф на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії мав би становити 627,36 грн./Гкал. Отже, незважаючи на те, що станом на теперішній час постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, якими встановлені тарифи за період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року судом не скасовані, проте, судом скасовано постанову Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року, на виконання якої були підвищені тарифи на послугу з централізованого опалення шляхом внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, якою були встановлені попередні тарифи.

З урахуванням викладеного, звернув увагу на те, що для належного захисту його прав, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, відповідач має здійснити йому перерахунок плати за послугу з централізованого опалення з урахуванням попередніх тарифів, в даному випадку - 627,36 грн./Гкал, за період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 04 серпня 2020 року подав до канцелярії Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що підтримує апеляційну скаргу.

Представник відповідача Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Броварської міської ради Київської області від 11.01.2011 року №8 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Бровари» та рішення виконкому Броварської міської ради Київської області від 12.06.2012 року №266 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 11.01.2011 року №8 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Бровари», Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення.

Згідно особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року йому, як споживачу, відповідачем надавалась послугка з централізованого опалення, вартість яких визначалась за тарифом 1233,01.грн./Гкал, та послуга з постачання гарячої води за тарифом 80,64 грн/Гкал.

Нараховані платежі за спожиті послуги ОСОБА_1 частково сплачував, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Згідно з роздруківки з офіційного сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, станом на 01.02.2019 року у структурі середньозваженого тарифу на послугу з централізованого опалення, що надається населенню теплопостачальними організаціями, вартість теплової енергії становить 99,0 % тарифу. У структурі середньозваженого тарифу на теплову енергію для потреб населення станом на 01.01.2015 року витрати на паливо та покупну теплову енергію і собівартість власних ТЕЦ, ТЕС, КГУ становила 194,48 грн./Гкал, тариф становив 306,72 грн./Гкал, у 2016 році - 414,28 грн./Гкал (тариф 536,25 грн./Гкал), у 2017 році - 836,52 грн. (тариф 1057,89 грн./Гкал), у 2018 році - 877,11 грн. (тариф 1030,44 грн./Гкал), станом на 01.02.2019 року - 1092,98 грн./Гкал (тариф 1264,22 грн./Гкал). Окрім того, за період з 01.01.2015 року до 01.11.2018 року тариф на природний газ виробникам теплової енергії (з урахуванням тарифів на послуги з транспортування та розподілу) зріс на 538 %, а витрати на паливо та покупну теплову енергію і собівартість власних ТЕЦ, ТЕС, КГУ - на 463 %.

29.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок нарахованих йому платежів за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року з урахуванням тарифу 627,36 грн./ Гкал .

Листом від 08.08.2019 року та повторним листом від 29.08.2019 року КП «Броваритепловодоенергія» надало позивачу відповіді, в яких зазначило, що для проведення перерахунку немає законних підстав. У разі їх наявності, буде проведено перерахунок та повідомлено споживача.

Звертаючись до суду з позовом до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист прав споживачів, ОСОБА_1 посилався на те, що у період з 30.04.2016 року по 01.04.2017 року сума витрат (ціна) на природний газ була необґрунтовано завищена внаслідок прийняття постанови Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року, що призвело до підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги, в тому числі, і тарифу на послугу з централізованого опалення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, постанову Кабінету Міністрів України №315 визнано протиправною та нечинною, а тому тариф на послугу з централізованого опалення також був необґрунтовано завищеним та за період з 30.04.2016 року по 01.04.2017 року мав бути встановлений на попередньому рівні - 627,36 грн./Гкал. і відповідач у справі, як постачальник вказаної послуги, повинен був здійснити йому перерахунок вартості цієї послуги на підставі поданої ним заяви від 29.07.2019 року. Проте, у здійсненні такого перерахунку відповідачем було відмовлено, що змусило його звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист прав споживачів, суд першої інстанції послався на те, що тарифи на житлово-комунальні послуги встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Відповідач не має повноважень на коригування чи зміну вказаних тарифів самостійно. Саме по собі скасування постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року, якою передбачалося підвищення ціни на природний газ, не свідчить про те, що не підлягає застосуванню і постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг щодо визначення тарифів за спірний період. За таких обставин немає передбачених законом підстав для зобов`язання КП «Броваритепловодоенергія» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої позивачу за період з 01 травня 2016 року до 01 квітня 2017 року із застосуванням тарифу 627,36 грн./Гкал. Інших підстав для перерахунку вартості спожитих послуг, які б не були пов`язані із переглядом тарифів, позивач не вказав.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права, з наступних підстав.

Згідно положень ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції діючій в спірний період, визначено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно з ч.4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції діючій в спірний період, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого водопостачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) беруться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» передбачено, що органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до пункту 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014, основними завданнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, зокрема, є державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Пункт 4 Положення передбачає, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, установлює тарифи на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, НКРЕКП, як національна комісія регулювання природних монополій, що утворена та функціонує відповідно до Закону України «Про природні монополії» наділена повноваженнями по встановленню тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, що використовується для потреб населення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 826/16994/15.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року було встановлено тариф на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання води, що надаються населенню: з централізованого опалення -627,36 грн/Гкал (з ПДВ), з централізованого постачання гарячої води - за умови підключення рушникосушильника -39,38 грн. за 1 куб.м. (з ПДВ), за відсутності рушникосушильника -36,53 грн. за 1 куб.м. (ПДВ).

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 року було затверджене Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період). Пунктом 5 цієї постанови визначено, що вона діє з 01.10.2015 року по 01.04.2017 року. Відповідно до вимог п.3.4 цього Положення (у редакції станом на 31.03.2016 року), на НАК Нафтогаз України покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та в порядку, що визначені п.п.15-17 цього Положення. Пунктом 16 Положення визначено, що НАК Нафтогаз України постачає природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії з метою надання послуг з опалення за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України), яка у період з 01.10.2015 року по 30.04.2016 року включно визначається для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення населенню для виробників теплової енергії, які безпосередньо приєднані до магістральних газопроводів - в розмірі 1843,28 грн. за 1000 куб.м.; для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення для всіх інших виробників теплової енергії - 1770,74 грн. за 1000 куб.м.

Постановою Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 758 внесено зміни. Пункт 16 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) викладено у новій редакції, за змістом якої, зокрема, НАК Нафтогаз України у період з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною з метою надання послуг з опалення населенню в розмірі 4942 грн. за 1000 куб.м.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1101 від 09.06.2016 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетик та комунальних послуг, від 31.03.2015 року №1171 було встановлено тариф на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання води, що надаються населенню: з централізованого опалення - 1233,30 грн./Гкал (з ПДВ), з централізованого постачання гарячої води - за умови підключення рушникосушильника -73,37 грн. за 1 куб.м. (з ПДВ), за відсутності рушникосушильника- 67,82 грн. за 1 куб.м. (ПДВ).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 рокуу справі №826/9665/16, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, з 27.04.2016 року.

Аналізуючи встановлені дійсні обставини справи, надані сторонами та досліджені в судовому засіданні докази та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визнання судом протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року, якою передбачалося підвищення ціни на природний газ, не є підставою для не застосування постанови НКРЕКП щодо визначення тарифів за спірний період та покладення на відповідача обов`язку здійснити перерахунок вартості наданих позивачу послуг з централізованого опалення, з урахуванням попередніх тарифів, в даному випадку - 627,36 грн./Гкал, за період з 01.05.2016 року по 01.04.2017 року, так як відповідні зміни в постанови НКРЕКП щодо визначення тарифів не вносилися, зазначені постанови чинні.

У свою чергу, відповідач КП «Броваритепловодоенергія» проводить нарахування платежів за надані ним послуги відповідно до тарифів, встановлених та затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та не має повноважень коригувати чи змінювати тарифи самостійно, що узгоджується з положеннями Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача КП «Броваритепловодоенергія» здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої за період з 01 травня 2016 року до 01 квітня 2017 року із застосуванням тарифу 627,36 грн./Гкал за особовим рахунком позивача.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки у спірний період відповідач надавав позивачу послуги з централізованого опалення на підставі тарифів, затверджених Постановою НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 року, яка на час розгляду справи є чинною, відповідач КП «Броваритепловодоенергія» немає повноважень самостійно змінити (зменшити) тариф, оскільки до його сфери діяльності не входить формування тарифів на послуги, які ним надаються.

Крім того, колегією суддів враховано, що після ухвалення оскаржуваного рішення у даній справі, постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 року по справі №826/9665/16, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, на час апеляційного перегляду рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року по даній справі, відсутнє судове рішення про визнання протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758», що було підставою для подання ОСОБА_1 позову до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про захист прав споживачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: