Номер провадження: 22-з/813/205/20
Номер справи місцевого суду: 508/653/18
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання в розмірі 49 646 гривень 18 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 року по 25.08.2015 року. У 2009 році ОСОБА_1 був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ та поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 10.08.2009 року №124 о/с. ОСОБА_1 закінчив університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Згідно наказу начальника Головного управління МВС України в Одеській області №284 о/с від 02.07.2013 року ОСОБА_1 був призначений на посаду слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Однак, згідно наказу ГУМВС України в Одеській області № 596 о/с від 25.08.2015 року ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи навчальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. У зв`язку з тим, що по теперішній час відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, позивач був змушений звернутись до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року позовні вимогу Одеського державного університету внутрішніх справи задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету на рахунок Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання в сумі 49 646 (сорок дев`ять тисяч шістсот сорок шість) гривень 18 коп. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету на рахунок Одеського державного університету внутрішніх справ витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча шістдесят дві) гривні.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, провадження у справі закрито.

04 червня 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, яка вмотивовано тим, що ним була подана апеляційна скарга на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року; до апеляційної скарги додано квитанцію від 10.12.2018р. про сплату судового збору у розмірі 2114, 40 гривень. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з недоплатою судового збору та надано час для усунення недоліків шляхом доплати судового збору у розмірі 529 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору з огляду на наступне.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, провадження у справі закрито.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 2114,40 гривень та 529 гривень, що підтверджується квитанцією №8 від 10.12.2018р. та квитанцією №3 від 27.02.2019р. відповідно (а.с. 118, 129).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ст. 45 Бюджетного кодексу України органи державної казначейської служби України ведуть бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Механізм повернення коштів регламентовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013року за №1650/24182, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 202 від 23 лютого 2015 року.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Згідно з ст. 78 Бюджетного кодексу України, казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державної казначейської служби України.

Державна казначейська служба України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з закритям апеляційного провадження клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню та сплачена сума судового збору за подання ним апеляційної скарги підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, що складає 2114,40 гривень, згідно квитанції №8 від 10.12.2018р., сплачений за наступними реквізитами: Отримувач УК у м. Одесі/Малиновськ.р-н/22030101; Рахунок отримувача 0031, Код отримувача: 38016923, Банк отримувача: 899998.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, що складає 529 гривень, згідно квитанції №3 від 27.02.2019р., сплачений за наступними реквізитами: Отримувач УК у м. Одесі/Малиновськ.р-н/22030101; Рахунок отримувача 0031, Код отримувача: 38016923, Банк отримувача: 899998.

Повернути ОСОБА_1 оригінали квитанцій №8 від 10.12.2018р. та №3 від 27.02.2019р. , копії яких залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк