Справа №478/843/20 пров. №2/478/188/2020
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

В с т а н о в и в:

03.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.05.2020 року, з метою розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном, при звернені до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. довідався про те, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області від 27.04.2011 року, винесеної у виконавчому провадженні №17715238 від 13.01.2010 року, накладено арешт на все належне йому нерухоме майно.

Вказане виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого листа №2-520, виданого 21.12.2009 року Казанківським районним судом Миколаївської області про стягнення з нього на користь Казанківського районного центру зайнятості безпідставно набутих грошових коштів в сумі 3800 грн. 79 коп. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 31.05.2011 року виконавче провадження №17715238 було завершено державним виконавцем, на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа стягувачеві).Крім того, вказане виконавче провадження у 2015 році було знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до відповіді на його заяву, станом на 02.06.2020 року, у Казанківському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебувають на виконанні та відсутні відкриті виконавчі провадження, де він виступає боржником, тому вважає, що підстави для тримання майна під арештом відсутні.

Посилаючись на те, що підстави для обтяження його майна відсутні, просив суд зняти арешт з його нерухомого майна, а саме: вилучити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №11120816 від 27.04.2011 року про арешт нерухомого майна, яке належить йому, які накладені за постановою відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області постановою про відкриття виконавчого провадження №17715238 від 13.01.2010 року.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання на 10 год. 00 хв. 18 червня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, але від нього 12 червня 2020 року до суду надійшла письмова заява про можливість розгляду справи, призначеної на 10 год. 00 хв. 18 червня 2020 року, без його участі (а.с.22).

Ухвалою суду від 18 червня 2020 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11 год. 00 год. 06 серпня 2020 року.

В судове засідання, призначене на 11 год. 00 хв. 06 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка одержана ним особисто 26 червня 2020 року (а.с.28).

В судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 18 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, яке одержане дружиною ОСОБА_2 08 серпня 2020 року (а.с.31). Про причини своєї неявки позивачОСОБА_1 суд не повідомляв. В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності позивача.

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається їм під розписку (ч.6 ст.128). Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду (ч.2 ст.130).Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії (ч.3 ст.130).

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач вдруге поспіль не з`явився до суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача або його представника може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обов`язки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем ОСОБА_1 своїх прав, останній не виконав покладені на нього процесуальні обов`язки та двічі поспіль у судове засідання не з`явився.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявки позивача ОСОБА_1 у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст.210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні заяви позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст.257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивачаОСОБА_1 на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія ухвали в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Дата складання ухвали - 18.08.2020 року.

Суддя