Справа № 698/499/20
Провадження № 2-о/698/53/20
УХВАЛА

07 серпня 2020 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 року ОСОБА_1 (надалі заявник) звернувся до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, відмовлено у призначені йому пенсії, із зменшенням пенсійного віку. Заявник стверджує, що підставою для відмови у призначені йому пенсії, із зменшенням пенсійного віку стала відсутність документального підтвердження факту проживання заявника у селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області у період з 01.04.1986 року по 06.02.1998 року.

Заявник зазначає, що вказані вище обставини стали перешкодою у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт його постійного проживання в у селищі Катеринопіль, Катеринопільського району, Черкаської області у період з 01.04.1986 року по 06.02.1998 року.

З матеріалів заяви вбачається, що заявлені ОСОБА_1 вимоги ґрунтуються на положеннях ст.ст. 11, 14, 55 Закону України від 28 лютого 1991 р. № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 мав статус особи потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , яке було видане 10.04.2008 року Черкаською обласною державною адміністрацією до скасування вказаного посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у правових висновках, викладених у постанові від 10.04.2019 року у справі № 162/760/17 заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не можуть розглядатися судами.(п.31)

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.(п.32)

Отже, законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить заявник. Тому заявник має можливість одержати документ, що засвідчує цей факт, звернувшись до вищевказаних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.(п.33)

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суддя відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявнику, що в разі його незгоди із скасуванням посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, він має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства на дії та рішення суб`єкта владних повноважень до Черкаського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353, 354, 355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.І.Баранов