Справа № 310/8875/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Карпунькіної М.Е.,

відповідача - керівника ОСББ "Тищенка 2" ОСОБА_2.,

представника відповідача - адвоката Стребіж С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Тищенка 2" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, яку згодом уточнила, та в якій просила визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 25.10.2019 р. про її звільнення з посади голови правління ОСББ "Тищенка 2"; поновити її на посаді голови правління ОСББ "Тищенка 2".

В позові посилається на те, що на підставі наказу голови правління ОСББ № 2 від 16.09.2019 року, після лікарняного, пов?язаного з вагітністю та пологами, заступила на посаду голови правління ОСББ «Тищенка 2». Зазначений наказ було видано на підставі протоколу правління ОСББ «Тищенка 2» № 13 від 16.09.2019 року.

На час лікарняного позивача, тимчасово виконуючою обов?язки голови правління ОСББ «Тищенка 2» була ОСОБА_2 .

Після проведення позачергових загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Тищенка 2» від 06.10.2019 року та обрання нового складу правління за підписом уповноваженого представника загальних зборів ОСББ «Тищенка 2» на підставі наказу № 6 від 25.10.2019 року, позивача було звільнено з посади голови правління ОСББ «Тищенка 2» за ст. 40 п. 1 КЗпП України з 25.10.2019 року.

Вважає підставу звільнення такою, що не відповідає п.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки після звільнення позивача її місце зайняла інша особа - ОСОБА_2 .

Всупереч ст. 49-2 КЗпП України її не було повідомлено про звільнення не пізніше ніж за два місяці.

Також зазначає, що є матір?ю дитини до трьох років та двох дітей до чотирнадцяти років, а тому на підставі ст. 184 КЗпП України не могла бути звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

21.01.2020 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідача - голова правління ОСББ «Тищенка 2» ОСОБА_2. зазначає про невизнання позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що загальними зборами співвласників з питання № 3 порядку денного „Скасування рішення правління під головуванням ОСОБА_1 від 16.09.2019 р. та припинення повноважень членів правління ОСББ „Тищенка 2" у повному складі" прийнято рішення (оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 від 06 жовтня 2019 року) припинити повноваження членів правління ОСББ „Тищенка 2" у повному складі разом з головою правління ОСОБА_1

Наказом від 25.10.2019 року № 6 оформлено зазначене звільнення позивача з 25.10.2019 року за підставою: рішення загальних зборів ОСББ „Тищенка 2" від 06.10.2019 р. в частині припинення повноважень членів правління ОСББ „Тищенка 2" в повному складі та обрання нового складу правління, однак з посиланням на ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Наказом від 17.01.2020 року № 9 внесено зміни до наказу від 25.10.2019 року № 6, а саме: в п.1 наказу від 25.10.2019 року № 6 слова „по статті 40 пункт 1 КЗпП" замінені (читати та вважати вірним) на слова „по пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України".

Вважає, що звільнення позивача з посади голови правління ОСББ „Тищенка 2" у зв`язку з припиненням повноважень усього складу правління ОСББ і його голови в тому числі є правомірним, оскільки відповідач наділений таким безумовним правом.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу III статуту ОСББ „Тищенка 2" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

За п. 11 розділу III статуту ОСББ „Тищенка 2" рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів управління об`єднання. Загальні збори своїм рішенням можуть в будь-який час скасовувати або визнати таким, що втратило чинність, рішення будь-якого іншого статутного органу об`єднання, зокрема, правління та ревізійної комісії ревізора) об`єднання. Рішення загальних зборів можу бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно з п. 12 розділу III статуту ОСББ „Тищенка 2" виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим статутом.

Відповідно до абзацу другого п. 13 розділу III статуту ОСББ „Тищенка 2" загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів.

Положення статуту ОСББ „Тищенка 2" про право загальних зборів у будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів кореспондують з нормами частини третьої ст. 99 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої ст. 86 Цивільного кодексу України об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (організаційно-правова форма відповідача) відноситься до категорії непідприємницьких товариств.

Згідно з частиною третьою ст. 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Тлумачення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутись в будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

Саме до цього зводяться правові висновки Верховного Суду у постанові від 07.02.2018 рою. у справі № 711/5711/16-ц (номер в СДРС 72102687), які мають враховуватися при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІП «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Тлумачення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовле специфічніш статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого орга товариства право на управління.

Згідно статті 92 ЦК України дієздатність юридичної особи здійснюється через її орган Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та притінення орган юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Той факт, що члени колегіально. виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання на цивілістичним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель «роботодавець працівник», властива трудовим відносинам. Правовий статус членів колегіальног виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значн відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудове діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством.

Таким чином, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підставі розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього повідомлення пре звільнення, з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів.

З наведеного слідує: припинення повноважень голови правіння ОСББ гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який гг уповноваженої о органу товариства право на управління; припинення повноважень голови правління ОСББ може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав; встановлена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору у зв`язку з припиненням; повноважень голови ОСББ не передбачає необхідності попереднього повідомлення про звільнення, з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи результатів діяльності працівників, при звільнення працівника з посади голови виконавчого органу не застосовуються норми КЗпП України, які обмежують можливість загальних зборів ОСББ у здійснення управління об`єднанням, в тому числі не підлягає застосуванню ст. 184 КЗпП України, на яку посилається позивач у позовній заяві. Верховний Суд у судовому рішенні чітко виклав: той факт, що члени колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають у трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання над цивілістичним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель «роботодавець - працівник», властива трудовим відносинам.

Рішення загальних зборів ОСББ „Тищенка 2" (оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 від 06 жовтня 2019 року) про припинення повноваження членів правління ОСББ „Тищенка 2" у повному складі разом з головою правління ОСОБА_1 не скасоване та не визнане недійсним, відтак повноваження ОСОБА_1 як голови правління є припиненими.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, надали пояснення відповідно до позовних вимог, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Надали пояснення відповідно до відзиву на позов.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд встанови наступне.

Наказом № 8 від 13.07.2017 року ОСОБА_1 прийнята на посаду голови правління ОСББ «Тищенка 2», про що свідчить копія трудової книжки (а.с. 5).

Відповідно до копії листка непрацездатності серії НОМЕР_1 з 13.05.2019 по 16.09.2019 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному у зв?язку із вагітністю та пологами (а.с. 6).

Наказом № 22 від 16.09.2019 року ОСОБА_1 заступила на посаду голови правління ОСББ «Тищенка 2» з 16.09.2017 року (а.с. 7).

Наказом № 6 від 25.10.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади голови ОСББ «Тищенка 2» по статті 40 пункт 1 КЗпП з 25.10.2019 року (.а.с. 29).

Наказом від 17.01.2020 року № 9 внесено зміни до наказу від 25.10.2019 року № 6, а саме: в п.1 наказу від 25.10.2019 року № 6 слова „по статті 40 пункт 1 КЗпП" замінені (читати та вважати вірним) на слова „по пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України" (а.с. 77). Наказом № 7 від 28.10.2019 року ОСОБА_2 приступила до виконання обов?язків голови правління ОСББ «Тищенка 2» (а.с. 30).

Копіями свідоцтв про народження підтверджується, що ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 32-34).

Як вбачається з трудової книжки ползивача 17.07.2017 р. вона була прийнята на посаду голови правління ОСББ «Тищенка 2» відповідно до наказу №8 від 13.07.2017 р. Запис про звільнення - відсутній (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

З аналізу наведеної норми вбачається, що у випадку якщо у багатоквартирному будинку створено ОСББ, прийняття рішень на зборах співвласників здійснюється у відповідності до закону, який регулює діяльність ОСББ, тобто спеціального закону.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з вимогами ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» та п. 1, 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Тищенка 2" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

Частинами 17, 18, 19 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» встановлено, що для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Тищенка 2" виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Тищенка 2" загальні збори своїм рішенням вправі у будь-який час припинити повноваження правління чи окремих його членів.

Так, з оспорюваного наказу №6 від 25.10.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 вбачається, що підписав (видав) його уповноважений представник загальних зборів ОСББ "Тищенка2 " від 06.10.2019 р. ОСОБА_7 (а.с.29).

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 15 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Тищенка 2" передбачена можливість ведення засідання правління одним із членів правління, який обирається головуючим простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів правління, у разі відсутності голови правління та його заступника.

Таким головуючим загальних зборів від 06.10.2019 р. було обрано ОСОБА_7 .

Але можливість видавати накази, зокрема про звільнення голови правління ОСББ, в якості "уповноваженого представника загальних зборів ОСББ "Тищенка 2" від 06.10.2019 р., ані Статутом, ані Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не передбачена.

Крім того, Статут ОСББ "Тищенка 2" та ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», такого поняття як "уповноважений представник загальних зборів" не містить.

Також позивач була звільнена з посади голови правління не рішенням загальних зборів, як того вимагає п. 13 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Тищенка 2", а фактично згідно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 06.10.2019 р., що не відповідає нормам чинного законодавства та Статуту ОСББ "Тищенка 2", відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування наказу №6 від 25.10.2019 р. про звільнення її з посади голови правління є обґрунтованими, такими, що узгоджуються із спеціальним законодавством, що регулює дані правовідносини, відтак підлягають задоволення.

Судом також встановлено, що запис про звільнення ОСОБА_1 в трудову книжку не внесено та копію наказу про звільнення № 6 від 25.10.2019 р. не вручено, як і не вручено наказ № 9 від 17.01.2020 р. про внесення змін до наказу від 25.10.2019 р. № 6.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,141,263-265,354,355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 25.10.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління ОСББ "Тищенка 2".

Поновити ОСОБА_1 на посаді голови правління ОСББ "Тищенка 2".

Стягнути з ОСББ "Тищенка 2" судовий збір на користь держави в сумі 768, 40 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.07.2020 р.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Білоусова