Справа № 462/723/13- ц
УХВАЛА

21 серпня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючогосудді Гедз Б.М.

з участю секретаря Гули М.І.

скаржника ОСОБА_1

представника третьої особи Вереса В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дійначальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, третя особа на стороні скаржника, яка не заявляє самостійних вимог: Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії», скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді від 06.02.2020 р.скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій - залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.07.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2020 р. скасовано, справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.

23.07.2020 р. справа повернулася до суду першої інстанції і 24.07.2020 р. справу передано судді Гедз Б.М. для продовження розгляду.

В судовому засіданні від 20.08.2020 р. голова вільної профспілки ІТП ДАП «Львівській авіалінії» ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Гедз Б.М. від розгляду даної справи.

Заяву обґрунтовує тим, що суддя Гедз Б.М. брала участь у розгляді справи №462/723/13-ц, постановляючи ухвалу від 06.02.2020 р., якою залишила скаргу ОСОБА_1 без розгляду. 06.07.2020 р. Львівський апеляційний суд спростував висновки судді Гедз Б.М., скасував ухвалу та направив справу в суд першої інстанції для продовження розгляду. Посилаючись на вимоги п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЦПК України про недопустимість повторної участі судді в розгляді справи та на практику Європейського суду з прав людини вважає, що дії судді викликають сумнів в її безсторонності, об`єктивності та неупередженості , а тому не може брати участь у справі та підлягає відводу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленомучастиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засіданні, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Заслухавши думку скаржника ОСОБА_1 , який підтримав заяву про відвід судді, приходжу до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та до задоволення не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно ч. 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак зазначені представником третьої особи Вересом В.М. обставини про ухвалення суддею Гедз Б.М. ухвали від 06.02.2020 р. по даній справі, з якою він не погоджувався не є підставою для відводу та не свідчать про необ`єктивність, однобічність чи упередженість суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Так, ухвалою суду від 06.02.2020 р. скарга була залишена без розгляду, при цьому постановою Львівського апеляційного суду від 06.07.2020 р. справу направлено в суд першої інстанції не на новий розгляд, а для продовження розгляду.

Разом з тим, із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Жодних доводів, які б свідчили про певну поведінку судді Гедз Б.М., яка б вказувала на упередження чи небезсторонність та необ`єктивність при розгляді справи і, які б можна було перевірити не наведено.

Крім цього, жодних доводів чи обставин, які б вказували на те, що суддя Гедз Б.М. не забезпечила відсутність сумнівів у її безсторонності при розгляді даної справи, заявником не наведено.

Таким чином, об`єктивно обгрунтованих даних про те, що суддя Гедз Б.М. виявляє необ`єктивність, упередження або безсторонність під час розгляду даної справи у заяві про відвід не зазначено.

З огляду на викладене, відвід судді Гедз Б.М. є необґрунтованим та відсутні підстави, передбачені п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 36 та ч. 1 ст. 37 ЦПК України для відводу судді, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відвід судді Гедз Б.М. визнати необгрунтованим та в задоволенні такого відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз