Провадження № 2/161/3291/20
У Х В А Л А

19 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетта Грант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2020 року на адресу суду надійшов вказаний позов.

Позовну заяву слід повернути, а до заявника слід застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу з таких підстав.

Суддею, за даними автоматизованої системи документообігу Луцького міськрайонного суду Волинської області та Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлені наступні обставини.

10 серпня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетта Грант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про захист ділової репутації (справа №161/12672/20, провадження № 2/161/3208/20, головуючий суддя Черняк В.В.).

11 серпня 2020 року в межах вищенаведеної цивільної справи від позивача надійшла заява про відкликання заяви до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняка В.В. від 12 серпня 2020 року позовну заяву було повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України.

При цьому, із матеріалів справи №161/12672/20 слідує, що позов був поданий без сплати судового збору, хоча його розрахунок позивачем був наведений у позові.

В короткий проміжок часу, а саме - 14 серпня 2020 року позивач подає до суду новий позов, до тих самих відповідачів, з тим самим предметом та підставами, який за результатом автоматизованого розподілу надійшов до судді Присяжнюк Л.М.

При цьому, даний позов повністю ідентичний до позову у цивільній справі №161/12672/20 не тільки за предметом та підставами, але і за текстовим викладом, тобто він повністю відтворює текст попереднього позову. До нього також додані ті самі докази, яким обґрунтовувався позов у справі №161/12672/20. До цього позову позивачем знову не додаються докази сплати судового збору, хоча знову наводиться його розрахунок у позові.

Пунктом 2 частини другої статті 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

На думку судді послідовне, протягом короткого проміжку часу, подання позивачем декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, без сплати судового збору, з подальшим відкликання їх, вчинено позивачем з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, а саме шляхом ручного обирання позивачем головуючого у справі, що суперечить принципу випадковості, який закріплений у ч.1 ст.33 ЦПК України.

Вищенаведені дії позивача суддею визнаються зловживання процесуальним правом, за ознаками, передбаченими у п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Також, при вивченні матеріалів позову, суддею встановлено таке.

З матеріалів позову слідує, що більшість позовних вимог заявлені до відповідача ОСОБА_1 , який на території м. Луцька чи Луцького району не зареєстрований. При цьому позивач просить визнати недостовірною інформацію, яка, на думку позивача, поширена цієї особою та шкодить діловій репутації ТОВ «Бетта Грант».

Одночасно, в якості другого відповідача позивач зазначає особу з іменем « ОСОБА_3 », який у соціальній мережі Facebook здійснив поширення допису відповідача ОСОБА_1 , при цьому навіть не згадуючи найменування позивача у справі.

Пунктом 4 частини другої статті 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

На переконання судді, залучення в якості другого відповідача користувача соціальної мережі Facebook з іменем « ОСОБА_2 » та застосування до позову правил альтернативної підсудності, є завідомо безпідставним залученням особи, як відповідача, а також штучним об`єднанням позовних вимог, що здійснено позивачем виключно з метою зміни територіальної підсудності спору, який повинен розглядатися за правилами загальної підсудності, а саме за зареєстрованим місцем проживання особи, яка безпосередньо поширила інформацію стосовно позивача.

Вищенаведені дії позивача суддею визнаються зловживання процесуальним правом, за ознаками, передбаченими у п.4 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки подання цієї позовної заяви суддею визнано зловживанням процесуальними правами, за ознаками, передбаченими у п.п.2, 4 ч.2 ст.44 ЦПК України, на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України, позовну заяву слід повернути.

Також, частиною четвертою статті 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, законодавець поклав на суд не право, а саме обов`язок реагувати на прояви зловживання процесуальним правами, зокрема і необхідність застосувати в таких випадках заходи процесуального примусу, які передбачені главою 9 розділу І ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи встановлені судом обставини зловживання позивачем своїми процесуальними правами, до нього слід застосувати заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.44, ст.148 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетта Грант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про захист ділової репутації повернути позивачу.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетта Грант» (43005, м. Луцьк, вул. Шопена, 22А, ) заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Ця ухвала в частині застосування заходів процесуального примусу є виконавчим документом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк