Справа № 274/1684/20
Провадження № 2/0274/1146/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" серпня 2020 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Поступайло Х.О.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

05.03.2020 ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 більше семи років вихованням сина не займається, не спілкується з ним, не готує до самостійного життя, станом здоров`я не цікавиться, повністю самоусунувся від виконання батьківський обов`язків, при випадкових зустрічах ігнорує, робить вигляд, що не знає ні її ні сина.

Відповідач надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнає (а.с. 30).

Ухвалою суду від 25.03.2020 залучено до участі у справі орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від позивачки надійшла заява про розгляду справи в її відсутності.

Відповідач згідно надісланої на адресу суду заяви, просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.30).

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради, ОСОБА_4 , наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримала. Розгляд справи просила провести в її відсутності (а.с.47).

У відповідності до частини другої ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11).

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 03.03.2015 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.15).

Позивачка після розлучення змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", а після реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила прізвище на " ОСОБА_8 " (а.с. 12, 15).

Як вбачається з довідки Гришковецької селищної ради від 19.02.2020 № 170, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

ОСОБА_3 перебував у ДНЗ №15 з 01.09.2015 по 31.08.2019. Батько ОСОБА_2 за час перебування ОСОБА_9 в закладі не з`являвся, не цікавився його вихованням, розвитком, успіхами та потребами (а.с.39).

З довідки Гришковецької гімназії Бердичівської районної ради вбачається, що ОСОБА_3 є учнем 1-А класу. Батько дитини ОСОБА_2 не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником (а.с.38).

Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну допомогу дитині ОСОБА_10 укладала ОСОБА_1 , як його законний представник. (а.с.45, 46)

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 01.06.2020 складеного міською службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради, ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні. В квартирі сучасний ремонт, сучасні меблі. В одній кімнаті проживає сім`я ОСОБА_1 , а в іншій кімнаті сім`я її батьків. В квартирі створені нормальні умови для проживання дітей (а.с.50).

З акта обстеження умов проживання від 02.06.2020 складеного міською службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3 . Умови проживання задовільні, створені належні санітарно-гігієнічні умови (а.с.51).

Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надав суду висновок від 22.06.2020 за №02-16/925 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 . У висновку вказано, що ОСОБА_3 не проявляє інтерес до дитини, не бажає брати участі у вихованні сина, та спілкуватися з ним. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проявляє байдужість до дитини та не бажає змінювати своєї поведінки (а.с. 48-49).

Думка дитини у судовому засіданні не з`ясована за наполяганням матері, оскільки дитина не ідентифікує відповідача як батька.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За положеннями частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Це виразилося у тому, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не утримує його, не спілкується з ним, не виявляє батьківської уваги та турботи, такі дії відповідача тривають протягом значного періоду часу, настали з його винної поведінки, змінювати яку він не бажає, про що свідчить заява про визнання позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись статтями 206, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 268, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву РС Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 10 квітня 2013 року..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації не встановлено, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І.Ю.Хуторна