Житомирський апеляційний суд
Справа №490/9490/18 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №490/9490/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення кожним із синів повноліття. Свій позов обґрунтовувала тим, що з 15 квітня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Наразі шлюбні відносини фактично припинені та на розгляді в суді перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають двох синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач участі у вихованні дітей не приймає та від надання матеріальної допомоги ухиляється. На утримання кожного із синів потрібно не менше 3 000 грн. у місяць. ОСОБА_3 школяр, а тому до школи необхідно вносити благодійні внески, оплачувати перебування у групі продовженого дня в сумі 375 грн. у місяць, сплачувати за послуги репетитора 960 грн. в місяць. ОСОБА_4 відвідує дитячий садок, в якому оплата харчування складає 459,80 грн. у місяць, а також центр розвитку дитини «Казка», вартість якого складає 860 грн. щомісячно. Діти часто хворіють, послуги кваліфікованого педіатра коштують 300 грн. Окрім того, діти потребують збалансованого харчування, одягу, шкільного приладдя, іграшок та інших речей. Із відповідачем згоди щодо фінансового утримання дітей не досягнуто, добровільно допомоги на їх утримання він не надає, участі у додаткових витратах на розвиток дітей та у разі хвороби не приймає, хоча можливість таку має. Батько дітей офіційно не працює, розмір своїх доходів приховує, хоча має у місті Чернігові власний бізнес. Окрім того, ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку в Житомирській області, автомобіль Mersedes класу S, а влітку 2019 року в місті Чернігові придбав квартиру і приміщення під гараж.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 листопада 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. У задоволенні решти вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання синів у розмірі по 1 200 грн. щомісячно. Вважає, що суд неправильно застосував положення ст.ст.182,183 СК України та не звернув уваги на приписи ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на день ухвалення рішення судом про стягнення з нього аліментів він був безробітним, оскільки у зв`язку із припиненням діяльності фірми звільнений 15 січня 2020 року, про що надавав суду відповідну довідку. Заробітна плата до моменту звільнення складала 5 100 грн. у місяць, а сплата аліментів у розмірі по 2 300 грн. на кожну дитину (4 600 грн.) складе майже весь його заробіток, перевищить Ѕ частину його доходів, що поставить його у надзвичайно скрутне матеріальне становище. Крім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він має на утриманні ще трьох дітей, але суд такій обставині належної оцінки не надав.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8).

Довідкою ОСББ «Велика Морська 21» підтверджується, що ОСОБА_1 разом із синами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із 05 червня 2018 року проживають за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с.12).

Згідно з договором оренди від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 для мешкання сім`ї винаймає двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-11). Вартість оренди квартири складає 4 200 грн. за один місяць.

Отже, сини ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживають із позивачем та перебувають на її утриманні.

Довідкою від 29 жовтня 2018 року №99/16-07 підтверджується, що ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад №20 у м. Миколаєві, сплату за харчування дитини кожного місяця здійснює ОСОБА_1 (а.с.14).

Окрім того, ОСОБА_4 із вересня 2016 року займається у Центрі розвитку дитини «Казка», за навчання в якому ОСОБА_1 сплачує 860 грн. на місяць (а.с.15).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзаци перший та другий частини другої ст.182 СК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років із 01 січня 2020 року установлено в розмірі 1 779 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн., а з 01 липня 2020 року відповідно 1 859 грн. та 2318 грн.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з копією договору оренди житлового приміщення від 10 березня 2017 року ОСОБА_2 проживає в орендованій двокімнатній квартирі у місті Чернігові (а.с.43). Орендна плата складає 2 000 грн. у місяць.

Із копій довідок від 18 листопада 2019 року №005 та 16 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 працював у ТОВ «Форест Лайф» на посаді заступника директора з місячним окладом 5 100 грн., але із 15 січня 2020 року звільнений з посади заступника директора ТОВ «Форест Лайф» за згодою сторін, у зв`язку з припиненням діяльності фірми (а.с.118,175).

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача статусу безробітного, як на тому наголошується у апеляційній скарзі. Також наявність статусу безробітного передбачає одержання особою відповідних коштів.

Також копіями свідоцтв про народження підтверджується, що ОСОБА_2 крім синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також є батьком доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже, ОСОБА_2 має чотирьох дітей у розумінні ст.6 СК України, оскільки доньці ОСОБА_9 виповнилося вісімнадцять років, а батьки згідно з положеннями ст.180 СК України зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Натомість статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, слід враховувати загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.

При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов дітям до досягнення ними віку вісімнадцяти років. Сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають із матір`ю, тобто позивачем, та основний тягар утримання покладено на неї.

Відповідно до змісту частини третьої ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно застосування до спірних правовідносин положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», то у матеріалах справи відсутні докази того, що на доньку ОСОБА_8 та сина ОСОБА_10 відповідач сплачує аліменти за виконавчими листами. Окрім того, відповідачем укладений договір про підготовку фахівця від 06 серпня 2019 року щодо надання Київським університетом ім. Б. Грінченка повнолітній доньці ОСОБА_9 освітніх послуг. Отже, при зарплаті 5 100 грн. та наявність чотирьох дітей, яких відповідач в силу закону зобов`язаний утримувати, він ще мав можливість щомісячно сплачувати лише за навчання повнолітньої доньки кошти у розмірі 2 410 грн., що становило половину його офіційного доходу. Доказів того, що у разі неможливості виконання відповідачем своїх зобов`язань (вносити щомісячну плату) договір про підготовку фахівця був би розірваний або має місце заборгованість із платежів матеріали справи не містять. Відтак, втративши роботу та із цим увесь офіційний заробіток, відповідач продовжує виконувати договірні зобов`язання та сплачувати за навчання повнолітньої доньки щомісячні платежі, які передбачені до 30 червня 2021 року, чим підтверджується наявність прихованих джерел доходів.

Отже, 70 відсотків від 5 100 грн. становить 3570 грн., а тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що розмір аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не може бути меншим ніж 1 800 грн. на кожну дитину.

Із огляду на вищевикладене, відповідно до ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, зменшуючи щомісячний розмір твердої грошової суми аліментів на кожну дитину з 2 300 грн. до 1 800 грн.

Положення ст.183 СК України на спірні правовідносини поширюватися не можуть, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а не частці. Суд має розглядати спір не інакше як у межах заявлених позивачем вимог (диспозитивність цивільного судочинства).

У решті рішення залишається без змін, оскільки посилання суду першої інстанції на те, що у відповідача є інші діти, відсутнє офіційне працевлаштування та позивачем не доведено належність відповідачу на праві власності нерухомого майна (земельної ділянки у Житомирській області та кватири і гаражу в Чернігові), а також автомобіля відповідає доказам, які містяться у матеріалах справи..

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.367-368,374,376,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2020 року змінити, зменшивши щомісячний розмір твердої грошової суми аліментів на кожну дитину з 2 300 грн. до 1 800 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: