Ухвала

28 липня 2020 року

м. Київ

справа № 645/5332/18

провадження № 61-10664ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року

та постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо товариства

з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування майнової

шкоди у розмірі 204 тис. грн, яка складається із: 97 000 грн - вартість

за експрес накладною № 7 від 10 травня 2018 року; 99 тис. грн

за експрес накладною № 6 від 08 травня 2018 року та 8 тис. грн

за експрес накладною № 3566 від 11 грудня 2017 року. Також просив стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня

2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

17 липня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу,

в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»,

яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, згідно положень якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби

(COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу (строк касаційного оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 2 «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України

від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності

17 липня 2020 року, визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України

в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих

актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних

та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку

про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції та специфіку його повноважень як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі щодо захисту прав споживача становить

254 тис. грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

У касаційній скарзі заявником не наведено обґрунтованих аргументів

на підтвердження випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема не вказано про винятковість цієї справи для заявника або її значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведені ОСОБА_1 в касаційній скарзі доводи, що зводяться

до необхідності переоцінки доказів, не підтверджують виникнення виключних обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі про захист прав споживачів

з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 21 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 09 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»

про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович