УХВАЛА

про забезпечення позову

07.08.2020 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, нотаріус Київського міського округу Хара Наталія Станіславівна про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, нотаріус Київського міського округу Хара Наталія Станіславівна про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського округу Хара Наталією Станіславівною від 06.03.2020, зареєстрованим у реєстрі за № 8541 про стягнення боргу за кредитним договором № 101 на користь АТ "Перший Український Міжнародний банк" у розмірі 11886,80 грн, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, виконавче провадження № 61900763 від 13.05.2020.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказала, що про існування кредитного договору № 101 від 03.05.2019 їй не було відомо, оскільки жодного кредитного договору не укладала та не підписувала, вважає вказаний кредитний договір підробленим. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач ознайомилася з виконавчим написом та вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому вважає, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису про звернення стягнення за кредитним договором відкрито неправомірно.

Ознайомившись з заявою, дослідивши докази, що долучені до неї, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до копії виконавчого напису від 06.03.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 8541, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість, оскільки вона є боржником за кредитним договором № 101 від 03.05.2019, укладеним з ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк". Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", становить 11886,80 грн.

Постановою ВП № 61900763 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. від 13.05.2020 звернуто стягнення на доходи боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у постанові "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 у п. 4 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний з позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення у справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а, відтак, і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд ураховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням викладеного вище, приходжу висновку, що доводи заявника є обгрунтованими, необхідно вжити заходи забезпечення позову з урахуванням розумності, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, у тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду, у разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку є доцільним, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь заявника, а, відтак, порушить права заявника на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, нотаріус Київського міського округу Хара Наталія Станіславівна про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 06.03.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 8541, про стягнення боргу за кредитним договором № 101 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" у розмірі 11886,80 грн, у виконавчому провадженні № 61900763 від 13.05.2020, що відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя