Справа № 404/5034/19
Провадження №2/405/823/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 404/5034/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 23.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №22425 про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16450,74 грн. з урахуванням заборгованості за кредитом в розмірі 3988,95 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9190,54 грн., заборгованості комісії в розмірі 770,04 грн., заборгованості пені в розмірі 2501,21 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1800 грн., а всього 18250 грн. 74 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом 18 250, 74 грн. та стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 1825,07 грн., стягнутого з нього (позивача) виконавчого збору та 206,15 грн. витрат виконавчого провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він ( ОСОБА_1 ) проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України в період з 18 травня 2016 року по 13 червня 2019 року та являється учасником бойових дій, отримував заробітну плату через бухгалтерію в/ч НОМЕР_1 , та в червні 2019 року дізнався, що із його (позивача) заробітної плати здійснюються відрахування в розмірі 20% на підставі виконавчого документа, та, звернувшись до бухгалтерії військової частини, він отримав інформацію про те, що відрахування здійснюються на підставі постанови старшого державного виконавця Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Пісчанського П.Є. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.06.2018 року, що винесена на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №22425 від 23.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення із нього ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 16450,4 грн., з урахуванням заборгованості за кредитом в розмірі 3988,95 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9190,54 грн., заборгованості комісії в розмірі 770, 04 грн., заборгованості пені в розмірі 2501,21 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1800 грн., а всього 18 250,74 грн. На підставі вказаної постанови державного виконавця з його (позивача) заробітної плати здійснювалися утримання на загальну суму 18 250, 74 грн., крім того, з нього (позивача) також стягнуто виконавчий збір у розмірі 1 825,07 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 206,15 грн. Вказав, що 16.04.2019 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» повернуто до відділу ДВС у зв`язку із повним виконанням.

Вважає, що виконавчий напис №22425 від 23.11.2017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. є таким, що не підлягає виконанню, а стягнуті на підставі виконавчого напису кошти підлягають поверненню, зазначивши при цьому, що виконавчий напис здійснено з порушенням приписів ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», зокрема, нотаріус вчинив виконавчий напис не на борговому документі, а на окремому аркуші, при цьому у виконавчому написі відсутнє посилання на наявність вказаного боргового документа, відсутнє посилання на направлення банком боржнику письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором, не дотримано, при цьому, вимог, установлених в пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, таким чином приватним нотаріусом Швець Р.В. недотримано вказаних вимог порядку. Крім того, вважає спірним розмір заборгованості, проценти, пеню та комісію, оскільки пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вказаних норм закону не було враховано нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, на підставі чого та, враховуючи, що виконавчий напис не підлягав виконанню, а грошові кошти за вказаним виконавчим написом стягнуто з нього (позивача) в примусовому порядку, вважає, що кошти у сумі 18250,74 грн. підлягають поверненню з АТ КБ «ПриватБанк» на його (позивача) користь.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 липня 2019 року матеріали зазначеної цивільної справи передано на розгляд до Ленінського районного суду м.Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 серпня 2019 року прийнято до провадження зазначену справу, відкрито спрощене позовне провадження у справі з призначенням судового засідання з викликом в судове засідання учасників справи.
Крім того, зазначеною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. документи, на підставі яких 23 листопада 2017 року було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» несплаченої в строк за кредитним договором б/н від 18.01.2012 року заборгованості в загальному розмірі 16 450,74 грн., зареєстрований в реєстрі за № 22425.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, представником позивача за дорученням адвокатом Коробєйніковом А.В. в судове засідання подано заяву, яка зареєстрована судом за вх.№7818 від 30 березня 2020 року про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без позивача та його, як представника позивача, участі.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді за вх. № 24749 від 08.10.2019 року, в якому просить розглядати зазначену справу без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , та в обґрунтування відзиву зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає та просить відмовити позивачу в задоволені позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит і цей факт сторонами не оскаржується, однак, у порушення вимог ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію за користування кредитом, що стало підставою для звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства, АТ КБ «ПриватБанк» надав всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172, а саме: кредитний договір, засвідчений Банком розрахунок заборгованості, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Щодо строку за яким здійснюється стягнення за виконавчим написом, зазначив, що відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Гл.16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідно Банком правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Гл.16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами» від 22.02.2012 року №296/5, вчинив виконавчий напис. Додатково зазначив, що з боку позивача не доведено факту погашення суми кредиту.

Представник відповідача Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відсутні.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 23.03.2020 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 7337 про розгляд справи без його участі.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» 31 жовтня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича з заявою, зареєстрованою останнім 23 листопада 2017 року за вх.№ 16284/16782/02-20, в якій зазначив, що відповідно до умов кредитного договору від 18.01.2012 року ФОП ОСОБА_1 отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк», за умовами якого ФОП ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок, у зв`язку з волевиявленням ФОП ОСОБА_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку. 31 січня 2017 року ФОП ОСОБА_1 була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, при цьому, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. У зв`язку з наявною заборгованістю за зазначеним кредитним договором, просив вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору № Б/Н від 18.01.2012 року для стягнення боргу частинами за вказаним кредитним договором, а саме: загальна сума заборгованості Боржника за кредитним договором становить всього: 16 450,74 грн., яка складається з 3 988 грн. 95 коп. заборгованості за тілом кредиту; 9 190 грн. 54 коп. заборгованості за відсотками; 770 грн. 04 коп. заборгованості з комісії; 2 501 грн. 21 коп. заборгованості з пені за період з 22.04.2016 по 07.09.2017 року. Строк, за який провадиться стягнення, становить 2 059 днів, а саме з 18.01.2012 року по 07.09.2017 року.

При цьому, факт укладення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 18.01.2012 року кредитного договору із встановленням кредитного ліміту за ним відповідачем ОСОБА_1 не оспорюється.

Судом також встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 року вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 22425, відповідно до якого пропонується стягнути заборгованість на підставі цього виконавчого напису на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ФОП ОСОБА_1 , не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 18.01.2012 року. строк, за який провадиться стягнення 2 059 днів, а саме: з 18.01.2012 року по 07.09.2017 року. Сума, що підлягає стягнення, складає 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 988, 95 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 9 190, 54 грн.; заборгованості з комісії у розмірі 770, 04 грн.; заборгованості з пені за період з 22.04.2016 по 07.09.2017 рр. у розмірі 2 501, 21 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн.

Крім того, встановлено, що в подальшому, виконавчий документ виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 22425, пред`явлено стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до примусового виконання до Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, та 20.06.2018 року старшим державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Пісчанським П.Є. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 56095319 з примусового виконання виконавчого напису №22425, виданого 23.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3988, 95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 9190, 54 грн., заборгованість з комісії в розмірі 770,04 грн., заборгованість з пені в розмірі 2501, 21 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 800 грн., а всього 18 250, 74 грн. та якою (постановою) постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , які останній отримує у військовій частині НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача, а саме: погашення заборгованості у розмірі 20% від доходу щомісячно, з яких 10% боргу в сумі 18 250, 74 грн., 10% виконавчого збору в сумі 1 825, 07 грн., та одноразово стягнути витрати за проведення виконавчих дій в сумі 206, 15 грн.

Копія зазначеної постанови направлена для виконання до військової частини НОМЕР_3 .

Більш того, судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 16.04.2019 року за вих.№631/11/8/129 повернуто до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області постанову №56095319 від 20.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідно до якої здійснено утримання на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості з ОСОБА_1 в повному обсязі.

За інформацією Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області від 30.06.2019 року за вих.№30480, виконавче провадження №56095319 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3988, 95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 9190, 54 грн., заборгованість з комісії в розмірі 770,04 грн., заборгованість з пені в розмірі 2501, 21 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 800 грн., а всього 18 250, 74 грн., згідно виконавчого напису №22425 від 23.11.2017 року закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням 26.06.2019 року.

Правомірність та законність вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 року виконавчого напису № 22425 та стягнення суми заборгованості в розмірі 18 250, 74 грн. за виконавчим написом оскаржується позивачем, та як на підстави позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України в період з 18 травня 2016 року по 13 червня 2019 року та являється учасником бойових дій; виконавчий напис, про наявність якого він дізнався в червні, 2019 року, здійснено з порушенням приписів ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме: виконавчий напис вчинено нотаріусом не на борговому документі, а на окремому аркуші, при цьому у виконавчому написі відсутнє посилання на наявність вказаного боргового документа, відсутнє посилання на направлення банком боржнику письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором, не дотримано, при цьому, вимог, установлених в пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, також, спірним є розмір заборгованості, проценти, пеня та комісія, оскільки пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

При цьому, судом відзначається, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутої за виконавчим написом суми грошових коштів, є правомірним, і відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України) (п.3 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»).

Судом, в свою чергу відзначається, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
З огляду на зазначені норми права, - вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З огляду на зазначене, суд зауважує, що приватним нотаріусом виконавчий напис було вчинено не на оригіналі борговому документі, а на окремому аркуші, при цьому, у виконавчому написі відсутнє посилання на наявність вказаного боргового документа.
Більш того, надана приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису засвідчена виписка з особового рахунку боржника, не є засвідченою стягувачем випискою з рахунка боржника, так як наданий розрахунок заборгованості проведений співробітником банку, якого неможливо ідентифікувати за прізвищем, у зв`язку з його (прізвища) відсутністю в розрахунку, та фактично є відображенням односторонніх математично-арифметичних розрахунків стягувача та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових сум.
Крім того, на переконання суду, належним доказом, який підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлює розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою в Постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №161/16891/15-ц від 30 січня 2018 року. Зокрема, Верховний Суд підкреслив, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до пункту 5.6. Положення про організацію операційної діяльністю в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Крім того, судом відзначається, що докази направлення боржнику ОСОБА_1 стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 18.01.2012 року, яка (письмова вимога, не містить ні дати її формування, ні вихідного номеру документа, а так само докази отримання боржником ОСОБА_1 зазначеної вимоги , - відсутні.
Окрім того, відповідно до довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданих за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 19.06.2019 року за вих.№№631/1451, 631/1452 старший солдат ОСОБА_1 , в період з 27.07.2016 року по 18.10.2016 року, з 20.07.2017 року по 08.11.2017 року, з 16.03.2018 року по 30.04.2018 року, та в період з 30.04.2018 року по 19.07.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до довідки від 20.06.2019 року №5/190, виданої за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив військову службу в Збройних Силах України в період з 18 травня 2016 року по 13 червня 2019 року військова служба за контрактом. 13 червня 2019 року звільнений в запас зі Збройних Сил України відповідно до пп. «а» пункту «2» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2019 року №127. Взятий на військовий облік 18.06.2019 року.

При цьому, відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, належності всіх документів, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 не мав безспірної заборгованості перед стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк», а так само, чи була наявною заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, на підставі чого виконавчий напис, вчинений 23.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованим в реєстрі за №22425, та за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 16 450, 74 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 800 грн. 00 коп., є таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем ОСОБА_1 пред`явлені також вимоги про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на його (позивача) користь в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом 18 250, 74 грн., які підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Зокрема, позивачем ОСОБА_1 доведено факт того, що на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. виконавчого напису, він (позивач) не мав безспірної заборгованості перед стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк», та, крім того, при вчиненні нотаріусом виконавчого напису було порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пи цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 22425, який має силу виконавчого документа, пред`явлено стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до примусового виконання до Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, та 20.06.2018 року старшим державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Пісчанським П.Є. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 56095319 з примусового виконання виконавчого напису №22425, виданого 23.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3988, 95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 9190, 54 грн., заборгованість з комісії в розмірі 770,04 грн., заборгованість з пені в розмірі 2501, 21 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 800 грн., а всього 18 250, 74 грн. та якою (постановою) постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , які останній отримує у військовій частині НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що військовою частиною НОМЕР_1 повернуто до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області постанову №56095319 від 20.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідно до якої здійснено утримання на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості з ОСОБА_1 в повному обсязі.

За інформацією Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області від 30.06.2019 року за вих.№30480, виконавче провадження №56095319 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3988, 95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 9190, 54 грн., заборгованість з комісії в розмірі 770,04 грн., заборгованість з пені в розмірі 2501, 21 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 800 грн., а всього 18 250, 74 грн., згідно виконавчого напису №22425 від 23.11.2017 року закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням 26.06.2019 року.

Окрім того, факт утримання з доходу позивача ОСОБА_1 , який останній отримував у військовій частині НОМЕР_3 , в розмірі 20% від доходу щомісячно підтверджується також наданими позивачем розрахунковими листами за період з травня, 2018 року по травень, 2019 року, табельний номер № НОМЕР_4 , посада: радист (загін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

З огляду на зазначене, суд вважає, що стягнена на користь АТ КБ «ПриватБанк» за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 22425, відповідно до якого пропонується стягнути заборгованість на підставі цього виконавчого напису на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ФОП ОСОБА_1 , не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 18.01.2012 року, сума, що підлягає стягнення, та складає 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 988, 95 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 9 190, 54 грн.; заборгованості з комісії у розмірі 770, 04 грн.; заборгованості з пені за період з 22.04.2016 по 07.09.2017 рр. у розмірі 2 501, 21 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн., та який (виконавчий напис) за позовом ОСОБА_1 в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню, в порядку повернення суми стягнення в розмірі 18 250 грн.74 коп., підлягає стягненню з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем ОСОБА_1 пред`явлені також вимоги про стягнення з Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області на його користь 1825, 07 грн. стягнутого з нього виконавчого збору та 206, 15 грн. витрат виконавчого провадження, які задоволенню не підлягають з підстав їх необгрунтованості, та таких, що не грунтуються на вимогах Закону, так як позивачем не доведено незаконності дій та рішень державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області при примусовому виконанні виконавчого документа виконавчого напису нотаріуса, який було пред`явлено стягувачем до примусового виконання на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, які складаються з судового збору, та, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, та за наслідками розгляду справи, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1 536, 80 грн., за ставками судового збору, визначеними Законом України «Про судовий збір», на час подання позивачем позову, а саме: 768, 40 грн. за вимогу немайнового характеру про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та 768, 40 грн. за вимогу майнового характеру про стягнення коштів в розмірі 18 250, 74 грн. в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 1212 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, 23 листопада 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 22425, та за яким запропоновано стягнути заборгованість на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП НОМЕР_2 , не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 18.01.2012 року в розмірі 16 450, 74 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 988, 95 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 9 190, 54 грн.; заборгованість з комісії у розмірі 770, 04 грн., заборгованість з пені за період з 22.04.2016 по 07.09.2017 року у розмірі 2 501, 21 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1 800, 00 грн., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем 23 листопада 2017 року, зареєстровано в реєстрі за №22425, - грошові кошти в розмірі 18 250 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 74 коп.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на користь держави судовий збір в розмірі 1 536 грн. 80 коп.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області про стягнення 1825 грн. 07 коп. стягнутого виконавчого збору та 206 грн. 15 коп. витрат виконавчого провадження, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова