Справа № 204/2795/20
Провадження № 2/204/1084/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю представника позивача адвоката Іванової Т.М.,

за участю представника відповідача адвоката Данильченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної шкоди та збитків, завданих внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 111071 грн. 97 коп.;

- витрати на проведення експертизи у розмірі 3000 грн.;

- витрати на стоянку і зберігання автомобіля після ДТП в розмірі 2500 грн.;

- витрати на зберігання номерних знаків автомобіля в розмірі 216 грн.;

- судовий збір у розмірі 1167 грн. 87 коп.;

- витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31 січня 2020 року о 18.00 годині, в районі електроопори № 243 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який, не обравши безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда-3» , державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду, після чого автомобіль «Мазда-3», державний номер НОМЕР_2 , продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , а далі автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_3 , в стані некерованого руху, зіткнувся з автомобілем «Хюндай», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який знаходився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Власником автомобіля «Мазда-3», державний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 . Позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , якій під час дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «Мазда-3», державний номер НОМЕР_2 .

Постановою Жовтневого районного суду М. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В результаті ДТП 31.01.2020 року у скоєнні якого відповідача визнано винним, ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду. Автомобіль «Мазда- 3», державний номер НОМЕР_2 , фактично було знищено. Вартість відновлюваного ремонту значно перевищує вартість ринкової вартості автомобіля. Згідно Висновку експерта № 1602/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), складеному 14 лютого 2020 року, матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 237 992, 59 грн., оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно.

Отже, за Висновком експерта № 1602/20/20 від 14.02.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу (КТЗ) автомобіля «Мазда-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП., складає : 237 992 грн. 59 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-152629741. Листом від 27.03.2020 року ПРАТ «УСК « КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомила позивача про те, що, оскільки відповідно до Висновку експерта № 1602/20/20 від 14.02.2020 року, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу (463 961,71 грн.) перевищує його ринкову вартість (237 992,59 грн.), розрахунок суми страхового відшкодування буде проведено згідно ст. 30 Закону, за якою транспортний засіб вважається фактично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим... Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ліміт за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого, згідно полісу ЕР-152629741 складає 100 000, 00 грн.

Належна сума страхового відшкодування 100 000,00 грн. На рахунок Позивача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було перераховано: 25.03.2020 року - 99 500,00 грн., 01.04.2020 року -27 420,80 грн. Всього - 126 920,80 грн.

Отже, різниця між визначеним експертом розміром матеріального збитку, заподіяного власникові КТЗ, що дорівнює ринковій вартості автомобіля (237 992,59 грн.) «Мазда 3» державний номер НОМЕР_2 , до дорожньої транспортної пригоди (згідно Висновку експерта) та виплатою страхової компанії складає: 237 992, 59 грн - 126 920,80грн. = 111 071, 79 грн.

Таким чином, розмір майнової шкоди, нанесеної Позивачу складає 111 071, 79 грн. Крім цього Позивачем понесено витрати на : оплату за надані експертні послуги у розмірі 3000,00 грн.; стоянку і зберігання автомобіля після ДТП - 2500,00; зберігання номерних знаків автомобіля у розмірі 216,00 грн. Отже, загальна сума нанесеної матеріальної шкоди (збитків) складає 116 787 грн. 79 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував в повному обсязі, вважав позовні вимоги безпідставними, у задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення, які просив врахувати при винесенні рішення, розгляд справи просив здійснити за відсутності представника.

Суд, вислухавши в судовому засіданні представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 31 січня 2020 року о 18.00 годині, в районі електроопори № 243 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який, не обравши безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда-3» , державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду, після чого автомобіль «Мазда-3», державний номер НОМЕР_2 , продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , а далі автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_3 , в стані некерованого руху, зіткнувся з автомобілем «Хюндай», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який знаходився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. (арк.с.11).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2020 року встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, яке сталося 31 січня 2020 року.

Згідно Висновку експерта № 1602/20/20 від 14 лютого 2020 року (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), в результаті проведених розрахунків отримані наступні результати: вартість відновного ремонту КТЗ склала 463961 грн. 71 коп., ринкова вартість КТЗ складає 237 992 грн. 59 коп. З перелічених значень видно, що вартість відновного ремонту більше ринкової вартості. Тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 237992 грн. 59 коп., оскільки відновлювати це КТЗ економічно не доцільно (арк.с.13-39).

Відповідно до Полісу № ЕР 152629741 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано цивільно правову відповідальність ОСОБА_2 , страхова сума 200000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, 1000000 грн. за шкоду заподіяну майну (арк.с.88).

Відповідно до висновку ТОВ «Експертно Асистуючою компанією» «Фаворит» про можливу вартість КТЗ № 17808 від 17.02.2020 року, ринкова вартість автомобілю «Мазда -3», державний номер НОМЕР_2 , 110434 грн. (арк.с.131-132).

Відповідно до листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 27 березня 2020 року № 2674, цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 152629741. Оскільки відповідно до Висновку експерта № 1602/20/20 від 14.02.2020 року вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу (463961, 71 грн.) перевищує його ринкову вартість (237992, 59 грн.), розрахунок сум страхового відшкодування було проведено згідно ст. 30 Закону.

Визначена ринкова вартість автомобіля «Мазда 3», д.р.н. НОМЕР_2 , до дорожньо -транспортної пригоди згідно висновку експерта № 1602/20/20 від 14.02.2020 року складає 237992, 59 грн. Визначена ринкова вартість автомобіля «Мазда 3», д.р.н. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди згідно звіту № 17808 від 17.02.2020, ТОВ «ЕАК «Фаворит» складає 110434 грн.

Ліміт за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, згідно полісу ЕР 152629741 складає 100000 грн. Належна сума страхового відшкодування буде перерахована на зазначені реквізити (арк.с.40-41).

Відповідно до наданих роздруківок скріншотів про зарахування коштів, на рахунок ОСОБА_1 . ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», 25.03.2020 року було зараховано кошти у сумі 99500 грн. (відшкодування згідно страхового акту № 01 від 23.03.20 р.), 01.04.2020 року зараховано кошти в сумі 27420, 80 грн. (відшкодування згідно страхового акту № 93 від 31.03.20р.) (арк.с.42,43).

17.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою претензією до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої автомобілю у сумі 153708, 59 грн. (арк.с.53, 54).

Відповідно до Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини № 7679/20/001464 від 21.02.2020 року, виконаного на підставі договору комісії № 01464 від 21.02.2020 року, складеного Чернецьким М., ціна продажу автомобілю «Мазда 3» складає 73000 грн. (арк.с.145, 146, 148).

Відповідно до договору купівлі продажу транспортного засобу № 01464 від 21.02.2020 року, продано автомобіль «Мазда 3», номерний знак НОМЕР_2 , за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 73000 грн.(арк.с.149).

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 111071 грн. 79 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм слід врахувати правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, в якому зазначено наступне. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У зазначеному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду відступила

від висновку, сформованого Верховним Судом України у постанові

від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, водія ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності у розмірі 100 000 грн. за завдану шкоду майну, останній був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за скоєння ДТП 31.01.2020 року, то майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у частині, яка не підлягає покриттю страховиком.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Взявши за основну для розрахунку розміру майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, висновок експерта № 1602/20/20 від 14.02.2020 року (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ), що не заперечувалось в судовому засіданні учасниками справи, суд приходить до висновку, що вартість автомобіля «Мазда 3», належного позивачу, до моменту пошкодження, складає 237992 грн. 59 коп., відповідно до висновку ТОВ «ЕАК «Фаворит» про можливу вартість КТЗ № 17808 від 17.02.2020 року, ринкова вартість після аварійного КТЗ визначена у сумі 110434 грн., відповідно до договору купівлі продажу транспортного засобу № 01464 від 21.02.2020 року автомобіль «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2 , продано ОСОБА_1 ОСОБА_7 за 73000 грн.

Так, враховуючи, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2 , 237992 грн. 59 коп., цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності у сумі 100 000 грн, а також беручи до уваги продаж позивачем пошкодженого транспортного засобу за ціною у розмірі 73000 грн, суд приходить до висновку, що розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2 , яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , становить 38071 грн. 79 коп. (2379922 грн. 59 коп. (вартість автомобіля до ДТП) 73000 грн. (сума, за яку продано автомобіль після ДТП) = 164992 грн. 59 коп.; 164 992 грн. 59 коп. (різниця сум вартості автомобіля до та після ДТП) 126920 грн. 80 коп. (сума страхової виплати) = 38071 грн. 79 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38071 грн. 79 коп.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача витрат на проведення експертизи, на стоянку і зберігання автомобіля після ДТП, на зберігання номерних знаків, суд приходить до наступного.

Відповідно до квитанції від 14.02.2020 року ОСОБА_1 за складання висновку експерта (№1602/20/20) автотоварознавчої експертизи з визначення суми матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «Мазда 3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, сплачено 3000 грн. (арк.с.44).

Відповідно до товарного чеку ПП ОСОБА_8 , замовлення наряду № 14128 ОСОБА_9 сплачено 2500 грн., за послуги по обслуговуванню автомобіля (стоянка та збереження автомобіля після ДТП, дефектовка автомобіля) (арк.с.45, 46).

Відповідно до квитанції №ПН2527 від 21.02.2020 року ОСОБА_1 сплачено 216 грн. на рахунок Сервісного центу МВС в ДНІ, за відповідальне зберігання номерних знаків (арк.с.52).

Таким чином, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, так як позивачем належними та достатніми доказами підтверджено понесення зазначених витрат.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, вона підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, понесення ОСОБА_1 витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000, грн. підтверджується: Договором про надання правових послуг №4/20 від 15.04.2020 року, Ордером серія ДП №771/000035, Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №04/20 від 15.04.2020 року, Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 04/20 від 15.04.2020 (рахунок № 1/04/20 від 06.05.2020 р.), Додатком № 2 до Договору про надання правової допомоги № 04/20 від 15.04.2020 р. (Акт виконаних робіт № 1/04/20 від 08.05.2020 р., квитанцією про сплату ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_10 за послуги згідно з Актом виконаних робіт № 1/04/20 від 08.05.2020 року, 4000 грн., Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги №04/20 від 15.04.2020 р. (Рахунок № 2/04/20 від 26.05.2020 р., Додатком № 2 до Договору про надання правової допомоги (Акт виконаних робіт № 2/04/20 від 26.05.2020 р., квитанцією про сплату ОСОБА_1 адвокату Івановій Т.М. за послуги згідно з Актом виконаних робіт № 2/04/20 від 26.05.2020 року, 3000 грн. (арк.с.55-56, 58, 93, 94, 95,96, 97, 98,99).

Таким чином, позивачем доведено понесення витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що з відповідача на користь позивача стягнено усього 43787 грн. 79 коп., тобто позовні вимоги задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 437 грн. 89 коп.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилається сторони в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.22.1, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1-16, 22, 526, 610, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 294, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної шкоди та збитків, завданих внаслідок ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 38071 (тридцять вісім тисяч сімдесят одна) грн. 79 (сімдесят дев`ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) витрати на стоянку і зберігання автомобіля після ДТП, витрати на зберігання номерних знаків у сумі 2716 (дві тисячі сімсот шістнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) судові витрати по справі у сумі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 89 (вісімдесят дев`ять) коп., які складаються з: 3000 грн. - витрати на проведення експертизи; 437 грн. 89 коп. - судовий збір; 7000 грн. - витрати на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук