Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8935/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.

за участю представника

позивача адвоката Яцюка М.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій рідний дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 через представника - адвоката Яцюка М.В. звернулася до суду із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій рідний дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником кв. АДРЕСА_1 . 12.06.2018 з боку Черкаська ТЕЦ на адресу відповідача підготовлено лист, яким було попереджено про гідравлічні випробування в рамках підготовки до опалювального сезону в м.Черкаси. В листі зазначено: «…необхідно до 12 години 10.09.2018 року надійно відключити системи теплопостачання та встановити заглушки на загальному вводі трубопроводів...».

Зазначає, що вказаний лист з боку відповідача проігноровано. Також не було проінформовано співвласників ОСББ щодо гідравлічних випробувань. Внаслідок бездіяльності та проведення гідравлічних випробувань стався порив, через який відбулося залиття квартир будинку, серед яких залито і її квартиру.

Позивач та її дочка неодноразово зверталися до відповідача стосовно складення акту заливу квартири, направлення представника. Посадові особи відповідача відмовилися приймати письмові звернення, що підтверджується актом від 12.09.2018 року, і на лист від 12.09.2018, який було ними отримано 04.10.2018 про надання доступу до підвальних приміщень будинку жодної відповіді не надано.

Зважаючи на ігнорування з боку відповідача, нею (позивачем) було замовлено дослідження щодо встановлення наслідків заливу квартири та розміру матеріальної шкоди. Висновком будівельно- технічного дослідження від 20.09.2018 встановлено «вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_2 в цінах вересня 2018 року становить (з ПДВ) 41130 гривень». За направлення листа засобами поштового зв`язку позивачем сплачено 19,20 гривень.

До того ж, через відсутність доступу до підвальних приміщень позивач позбавлена можливості скористатися послугами експерта для проведення експертизи щодо встановлення підстав залиття її квартири.

А тому, просить суд зобов`язати відповідача відшкодувати завдану матеріальну шкоду в загальному розмірі 41149,20 гривень.

Крім того, через вказану вище ситуацію, позивачу завдано моральної шкоди, яка проявляється у тому, що: вона вимушена отримувати моральні переживання у зв`язку із пошкодженням її майна внаслідок бездіяльності відповідача; відбувся стрес внаслідок залиття, який збільшився внаслідок повного ігнорування ситуації з боку відповідача; позивач є особою з інвалідністю II групи захворювання і немає можливості провести ремонтні роботи для відновлення стану приміщення до його залиття. Зважаючи на ігнорування з боку відповідача, позивач не знає коли зможе отримати відшкодування для початку відновлювальних робіт. Через це моральні переживання тільки збільшуються щодня. Внаслідок залиття було порушено нормальний стан життя, адже позивач в її пенсійні роки доводиться постійно звертатися до сусідів, мешканців будинку, до відповідача, до суду, при цьому, витрачається час та кошти. Тож вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн.

Таким чином, посилаючись на ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 41149,20 грн. та моральну шкоду - 5000 грн., а загалом 46149,20 грн.

Ухвалою суду від 25.10.2018 (суддя Шипович В.В.) прийнято, відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

17.04.2019 представником відповідача ОСББ «Мій рідний дім» - адвокатом Грушевим Ю.В. до суду подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що позовна заява є необґрунтованою та безпідставною, не містить у собі виклад обставин справи, а лише констатує факт залиття квартири без зазначення дати події.

Крім того, зазначає у відзиві, що до позову не додано відповідного документу, форма та наявність якого визначена у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009р. №12/20-11-1975, у якому вказано, що згідно п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

У позові відсутні посилання на докази, що підтверджували б вину відповідача у завданих збитках, оскільки позивач взагалі не зазначив джерело їх заподіяння, місця пориву та причинно-наслідковий зв`язок.

Докази, що додані до позовної заяви, не містять достатніх підтверджуючих фактів того, що залиття сталось саме з вини відповідача.

Також, висновок будівельно-технологічного дослідження від 20.09.2018 року не є допустимим доказом по даній справі, так як не містить відомостей про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; спеціаліст ОСОБА_3 , відповідно до наданих документів не має фахового знання у сфері визначення збитків даної категорії.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 5000 грн., то зауважує, що позовні матеріали не містять жодних доказів того, що позивачу було завдано душевних та психологічних страждань, доказів придбання лікарських засобів відповідної дії, звернень до спеціаліста відповідної кваліфікації, свідчень близьких та родичів щодо емоційного стану позивача після події, що стала причиною залиття квартири. Оскільки позовна заява не містить достатньо доказів, то у задоволенні її слід відмовити.

22.04.2020 представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Яцюком М.В. подано відповідь на відзив, якому він заперечує проти доводів відповідача наведених у відзиві та наголошує на тому, що всі обставини справи описані в позові, про що надані всі необхідні відповідні докази, які можуть бути надані стороною позивача для обґрунтування законності позовних вимог. Саме на відповідачеві лежить тягар доказування відсутності його вини у залитті квартири позивача.

Відповідно до розпорядження № 138 від 15.05.2019 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.05.2019 справу передано в провадження судді Позарецької С.М.

Ухвалою суду від 20.05.2019 прийнято до провадження дану справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2019 занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Яцюк М.В. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що позивач є власником квартири № 6 , управлінням та утриманням будинку займається ОСББ. 12.06.2018 ТЕЦ повідомила відповідача про гідравлічні випробовування і слід повідомити співвласників про це. Ці випробування відбулись і стався порив, внаслідок чого залито квартиру позивача. Квартири, що над квартирою позивача, також залило, але вони не звернулись з позовом до суду. Позивач і її близькі звернулись до голови ОСББ Квартальова, у якого були всі ключі і всі вважали, що він голова ОСББ - щоб була можливість доступу до стояка у підвалі щодо подачі опалення. Тоді він був відсутній і викликали аварійну службу, яка зупинила порив. У письмовому вигляді звернулись до ОСББ із заявою щодо складання акту щодо причин заливу та фіксації місця заливу. Це проігноровано, а тому акт по заливу відсутній. Відповідач такий акт не склав і не надав. На цей час вже новий голова ОСББ. За висновком дослідження матеріальні збитки складають 41149, 20 грн. Моральна шкода становить 5000 грн., так як відповідачем завдано позивачці душевного болю, вона пережила стрес через залиття квартири, пошкоджене майно. До того ж, вона є особою з інвалідністю другої групи і їй було важко вирішувати всі питання, пов`язані із залиттям, ремонт вона ще не зробила, оскільки немає коштів. Заперечує проти відзиву відповідача. Позивач зобов`язаний довести факт заливу і розмір шкоди, а відповідач повинен довести, що він не винен. Якби позивачка була повідомлена про гідравлічні випробування, то були б вжиті заходи, а так не було доступу до системи, щоб її перекрити. Порив був у системі опалення у квартирі, що вище над квартирою позивачки. Вина відповідача полягає в тому, що ним не було повідомлено мешканців про випробування та не встановлені заглушки на загальному вводі трубопроводів, і коли люди намагалися потрапити до підвалу, щоб перекрити постачання в системі опалення, то не могли це зробити, так як ключі від підвалу були у чоловіка голови ОСББ і лише за допомогою аварійної служби змогли зупинити порив. Відсутні докази того, що працівники аварійної служби зафіксували якісь пориви та здійснені ними заходи. Між бездіяльністю та наслідками є причинний зв`язок, так як є вина ОСББ у тих наслідках, що настали. Позивач не надає акту заливу, так як не змогла його отримати від ОСББ. Судові витрати позивач не понесла, так як позивач є особою з інвалідністю другої групи. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач в особі голови ОСББ Кулик В.О. позовні вимоги не визнав, підтримав доводи, зазначені у відзиві від 17.04.2019, так як позов не містить обставин, але констатує факт заливу, позивачем не долучено акт про аварію чи залиття, як передбачено законом. У ОСОБА_2 теж є ключ від підвалу і вона могла перекрити кран по стояку системи опалення. Крім того, висновок експертного дослідження не є допустимим, так як експерт ОСОБА_3 не є фахівцем у сфері визначення збитків. Тож, слід повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки відсутнє будь-яке підтвердження факту вини ОСББ.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він не пам`ятає точної дати, коли була вказана подія. У будинку № 158 він не жив і не був власником квартири за цією адресою. Він був лише управителем буд . № 158 по договору між ним та ОСББ «Мій рідний дім» з лютого 2017 року по листопад 2018. Перед початком опалювального сезону він отримав від ТЕЦ лист про те, що будуть проводитись гідравлічні роботи по будинку № 158 з початку жовтня 2018, тож він за три дні до цього зі слюсарем спустились у теплопункт, де всі заглушки були закриті. У понеділок мешканці будинку викликали його, так як у першому під`їзді у квартирі № 9 прорвало батарею і затоплюються квартири, що знаходяться нижче. Потім він спустився у підвал в (тепловузол) і на подаючій трубі заглушка була закрита, а на зворотній - відкрита. Тепловузол закривається на ключ, і ці ключі знаходилися лише в нього та у працівників «Черкаська ТЕЦ». Першими зайшли він із слюсарем, представників ТЕЦ не було. У тепловузлі вода не текла. Якщо ключа немає, то задвижку на дверях до тепловузла можна відкрити і потрапити у тепловузол, що безперешкодно могли зробити мешканці будинку. Фактично акт складений не був. Він, як управляючий, не отримав письмового звернення щодо складених актів. Щодо ОСББ нічого не знає, не є і не був головою правління. Хто відкрив заглушку не відомо, у квартирі № 6 нічого не порвало. Даних про те, що причина пориву в батареї іншої квартири через відкриту заглушку ТЕЦ не складено і його не існує. Причина пориву батареї у квартирі № 9 не відома, можливо й стара батарея.

Що стосується допиту інших заявлених свідків з боку позивача та відповідача, то під час розгляду справи сторонами було знято клопотання про їх допит.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що відповідно до довідки КП «ЧООБТІ» від 20.11.2001р. та даних технічного паспорта № 6-220-258 (інвентарний номер 1048) ОСОБА_2 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 ). Загальна площа квартири 44,2 кв. м.

Між ОСББ «Мій рідний дім» в особі голови правління Асанової Х.У. та ОСОБА_2 01.01.2016р. укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Позивачем надана до суду ксерокопія повідомлення ВП «Черкаська ТЕЦ» від 12.06.2018, за вих. № 20/5638, адресованого ОСББ «Мій рідний дім», за яким вбачається інформація такого змісту: «Черкаська ТЕЦ з 10.09.по 05.10.2018 року буде проводити гідравлічні випробування трубопроводів теплових мереж на щільність тиском 16 кгс/см2». До того ж, зазначено, що ОСББ «Мій рідний дім» необхідно до 12 години 10.09.2018 надійно відключити системи теплопостачання та встановити заглушки на загальному вводі трубопроводів житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_5 .

Підтвердження про те, що таке повідомлення було доведено до мешканців будинку, а також про те, що ОСББ «Мій рідний дім» поставило до відому ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про те, що відключена система теплопостачання та встановлені заглушки на загальному вводі трубопроводів будинку, - суду жодним учасником справи надано не було.

Позивачем долучені до позову заява, що датована 12.09.2018р. та адресована голові ОСББ «Мій рідний дім» про те, щоб прибути особисто або направити представника для складання акту щодо затоплення квартири, в т.ч. №6, встановити причини затоплення, а також акт, за яким зазначено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 встановили, що голова ОСББ ОСОБА_8 відмовилась посвідчити отримання заяви від 12 травня 2018 року щодо затоплення.

Відповідно, дані заява та акт жодним чином не підтверджують посилання позивача та її представника про те, що голова ОСББ відмовилась отримувати заяву від ОСОБА_2 про те, що в її квартири відбулось затоплення саме 10.09.2018р., оскільки в акті зазначено, що голова ОСББ відмовилась отримувати заяву, зокрема й ОСОБА_2 , яка датована 12 травня 2018 року, а не, принаймні - 12 вересня 2018 року. Також відсутні дані про дату та час події, зокрема коли відбутось затоплення квартири, що належить ОСОБА_2 .

Крім того, судом досліджена заява ОСОБА_2 , датована 12.09.2018р. та адресована управителю ОСББ ОСОБА_4 про надання доступу до підвального приміщення для встановлення причин затоплення квартири №6 і повідомлено, що огляд експертом буде проведено 20.09.2018р. о 10-00. Ця заява направлена ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_8 рекомендованим листом 12.09.2018р., але по справі відсутні будь-які належні та допустимі і переконливі докази про те, що ОСОБА_4 має відношення до ОСББ «Мій рідний дім» та подій, про які зазначає у позові ОСОБА_2 . Слід зазначити, що за відстеженням Укрпошта, поштове відправлення не було отримане ОСОБА_4 і повернуто адресату.

Отже, за матеріалами справи, обставинами, які з`ясувуються судом та дослідженими доказами, судом встановлено, що акту, який би засвідчував факт пориву системи у будинку АДРЕСА_5 та залиття квартири ОСОБА_2 , складено не було ні працівниками аварійної служби, ні обслуговуючою організацією. Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що саме аварійна служба ліквідувала пошкодження трубопроводів у системі теплопостачання будинку.

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження, складеного 20.09.2018 ТОВ «Контакт-Сервіс» за заявою ОСОБА_2 вартість ремонтно - відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_1 в цінах вересня 2018 року становить (з ПДВ) 41130 грн. При цьому, зазначено, що висновок складено шляхом проведення натурного дослідження квартири АДРЕСА_1 18.09.2018р. в присутності заявника.

З огляду на досліджені документи, які надані позивачем, вони мають суперечності, які мають суттєве значення для справи та впливають на вирішення спору. Так, у заяві від 12.09.2018р. на ім.»я управителя ОСОБА_4 вона повідомляє про те, що огляд квартири експертом буде проведено 20.09.2018р. о 10-00, а за даними висновку будівельно-технічного дослідження, що складений 20.09.2018р. спеціалістом ОСОБА_3 , - дослідження квартири №6 проведено 18.09.2018р. по заяві ОСОБА_2 , яка надійшла в бюро судових експертиз ТОВ «Контакт - Сервіс» 20.09.2018р.

Слід відмітити, що відсутня будь-яка документально підтверджена інформація, за якою було б здійснено опис пошкоджень у помешканні позивача, наслідків від залиття (звідки відбулось, залиття, - чи з інших квартир, що знаходяться вище, чи із системи опалення, що розміщена у квартирі №6 чи будинку тощо), причин залиття її квартири при подіях, про які вказує ОСОБА_2 . При цьому, позовна заява взагалі не містить дату такої події.

Лише у висновку спеціаліста вказані ознаки пошкоджень, які виявлені під час натурного обстеження квартири - покриттів підлоги, стелі та стін, несправність електропостачання. При цьому, відсутні встановлені час виникнення пошкоджень, їх розміри тощо, що б давало суду можливість визначити дату та час самої події залиття.

При розгляді справи учасники справи не подавали та не заявляли клопотання про призначення та проведення судової будівельно-технічної експертизи на предмет встановлення обставин - причин залиття квартири, наслідків, розміру завданої матеріальної шкоди тощо, незважаючи на поставлене запитання головуючого по справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Судом встановлено, що будинок, в якому мешкає позивач, знаходиться на балансі ОСББ «Мій рідний дім», яке згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та договору від 01.01.2016р., є виконавцем послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, у тому числі внутрішньо будинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення, відповідно, несе відповідальність за стан внутрішньо будинкових мереж будинку (п.13 договору від 091.01.2016р.).

Відповідно до п. 6.3.59 правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 N 71, для перевірки міцності і щільності трубопроводів, запірної і регулювальної арматури після ремонту до початку опалювального періоду теплова мережа підлягає гідравлічним випробуванням на міцність і щільність відповідно до вимог ДНАОП 0.00-1.11. Згідно з п. 6.3.60 даних Правил, на час проведення випробувань теплової мережі пробним тиском теплові пункти і системи тепло-споживання повинні бути надійно відключені. Пунктом 6.3.68 Правил передбачено, що перед початком прогрівання всі засувки на відгалуженнях від ділянки, що прогрівається, слід щільно закрити.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир, шляхом його підписання. Окрім цього, в актах повинна бути вказана причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв.№___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Таким чином, за результатами розгляду справи, із наявних матеріалів справи та наданих учасниками справи доказів не можливо встановити точну дату, коли сталася подія залиття, обставини та причини залиття, не зафіксовані місця заливу та пошкодження майна, не можливо встановити винуватця вказаної події, оскільки акт, який повинен був бути складений, як того вимагає чинне законодавство, сторонами до суду не наданий, оскільки відсутній, бо не складався. Крім того, не знайшли свого підтвердження обставини про те, що мала місце аварія, яка була ліквідована відповідною аварійною службою. Також відсутні підстави вважати, що взагалі мав місце порив саме системи теплопостачання у будинку з-за проведених гідравлічних випробувань, а не неправомірні дії чи бездіяльність мешканців (споживачів, власників) квартир, які розташовані над квартирою №6 , належної позивачеві.

Так, в судому засіданні достовірно встановлено, що сам по собі факт залиття був, проте відсутні докази того, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось саме з вини ОСББ «Мій рідний дім», і що саме цей відповідач має нести відповідальність за даним позовом.

Крім того, суд критично оцінює висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 20.09.2018, оскільки враховуючи практику Верховного Суду, він носить лише інформативний характер і не може бути визнаний належним та допустимий доказом. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у висновку будівельно-технічного експертного дослідження 20 вересня 2018 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Також суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_4 , що надані ним в судовому засіданні, оскільки в даному випадку факт залиття квартири позивачки повинен підтверджуватися належними засобами доказування, зокрема як зазначалось, актом аварії та/чи залиття квартири, висновком експертизи тощо, а показання свідка такими не є. Крім того, і сам свідок показав, що акт залиття квартири №6 не складався.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача, зокрема про наявність причинно-наслідкового зв`язку, що залиття її квартири сталося внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування позивачеві відповідачем майнової шкоди в розмірі 41149,20 грн. не підлягають до задоволення.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоди визначені статтею 1167 ЦК України. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3)в інших випадках, встановлених законом.

Як передбачено ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи роз?яснення п. 3, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо відшкодування їй відповідачем ОСББ «Мій рідний дім» моральної шкоди у розмірі 5000 грн., оскільки жодними належними та допустимими доказами завдання їй такої шкоди не доведено: відсутні докази того, що їй було завдано душевних та психологічних страждань після події, що стала причиною залиття квартири.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій рідний дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі.

Оскільки позивачка є особою з інвалідністю 2 групи відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 та довідки до акту МСЕК серія НОМЕР_2 , то вона звільнена від сплати судового збору за подачу позову, а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, встановленому КМУ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 133, 141, 259, 268 267, 265, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій рідний дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.. 354 ЦПК України щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 07.07.2020 року.

Головуючий: С. М. Позарецька