Справа № 646/3809/19
№ провадження 2/646/545/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2020 м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий суддя Єжов В.А.
при секретарі Хілінському М.І.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості майна та відшкодування моральної шкоди,
Оскільки автомобіль був неробочий (не працював двигун) позивач попросив свого знайомого ОСОБА_2 здійснити ремонт транспортного засобу. За домовленістю останній повинен був перегнати автомобіль на жорсткій сценці з м. Северодонецьк до м. Харкова. На час транспортування автомобіль був застрахований відповідно до полісу №АВ1122972 від 19.01.2012 на ім`я відповідача, гроші за страхування були сплачені позивачем у розмірі 551 грн. Вартість транспортування склала 1850 грн. Після транспортування до м. Харкова відповідач розмістив його за місцем своєї роботи та почав ремонт. Протягом строку ремонту, позивач на вимогу відповідача давав грошові кошти на купівлю запчастин та за роботу, всього ОСОБА_1 було сплачено 8400,00 грн.
В серпні 2012 відповідач повідомив позивача, що ремонт автомобіля завершено та останній повинен сплатити 1600,00 грн, ОСОБА_1 попросив почекати кілька днів, оскільки вже є покупець на автомобіль і гроші він йому поверне після отримання завдатку від покупця. Однак відповідач повідомив, що гроші йому потрібні негайно, а якщо їх не буде, він розбере автомобіль на металобрухт. Коли покупець приїхав оглянути автомобіль та внести завдаток по його купівлі, автомобіля вже не було. Відповідач повідомив, що порізав його на метал та здав його на пункт прийому металу, за що виручив 7000 грн, з яких забрав собі 1600 грн в рахунок боргу, та віддав 5400 грн позивачу.
За даним фактом позивач звернувся до міліції, було відкрите кримінальне провадження. Однак за результатами досудового розслідування кримінальне провадження було закрите.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2019 відкрито провадження у справі та визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.
Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 04.09.2019 за клопотанням позивача справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.05.2005 ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» є власником автомобіля марки ТЦ 2.2 на шасі «ГАЗ 53»( на зворотній стороні свідоцтва міститься виправлення марки на «АЦ 2.2»), з реєстраційним номером НОМЕР_4 , 1992 року випуску, зеленого кольору.
Відповідно до полісу № АВ/1122972 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб «АЦ 2.2 ГАЗ 53», номерний знак НОМЕР_5 , 1992 року випуску, страхувальник ОСОБА_2 .
Постановою слідчого Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 03.09.2012 відкрито кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно постанови, ОСОБА_2 на підставі усного договору в січні 2012 року отримав для проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіль ГАЗ 53 АЦ 2.2 (цистерну), державний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 , шляхом зловживання довірою, умови договору не виконав, і без згоди власника, порізав даний автомобіль на металолом, після чого продав його, спричинивши ОСОБА_1 шкоду на суму 30 тисяч гривень.
Постановою слідчого Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 03.09.2012 по кримінальній справі ОСОБА_1 визнаний потерпілим.
Постановою слідчого Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 10.09.2012 по кримінальній справі ОСОБА_1 визнаний цивільним позивачем.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Таким чином, судом встановлено, що пошкодження майна, а саме транспортного засобу ГАЗ 53 АЦ 2.2 (цистерну), державний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 , сталося внаслідок дій відповідача.
Щодо вимоги позивача про приведення вартості автомобілі до курсу НБУ долара США на момент подання позову, вказані вимоги суд вважає не обґрунтованими.
Крім того, позивач зазначає, що поніс витрати у розмірі: 1850 грн - транспортування автомобілю; 551 грн - страхування автомобілю; 1500 грн - виготовлення довідки-рахунку; 8400 грн - вартість ремонту автомобілю.
До матеріалів справи не було надано розрахунок вартості ремонтних робіт, квитанції, чеки на підтвердження сплати суми за виготовлення довідки та внесення страхового внеску саме позивачем.
Клопотання позивачем та його представником про проведення судової експертизи для визначення суми матеріальної шкоди - не заявлялось.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна майну громадянина підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, якщо особа, яка завдала шкоду, не доведе, що шкода спричинена не з її вини.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, позивач не надав достатньо даних в підтвердження вказаного в позовній заяві розміру матеріальної шкоди, не навів розрахунок вартості ремонтних робіт, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження автомобіля, яке є власністю Позивача.
Так, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди вказує, що винними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, оскільки останньому у зв`язку з неможливістю використовувати свій автомобіль за призначенням у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача довелось користатись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, що призвело до проблем з роботою.
Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, враховує, що саме з вини відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди, що в подальшому викликало у позивача низку вимушених змін у житті - повне знищення майна, що призвело до упущеної вигоди, звернення до суду, витрати на правничу допомогу, а також поведінку відповідача.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.
Згідно ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких суд може ухвалити рішення про стягнення витрат на правову допомогу, зокрема, суду не надано розрахунку витрат та акт прийому-передачі, договору про надання юридичних послуг, тому суд вважає за необхідне відмовити в стягненні витрат на правову допомогу.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 239,11 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, статтями 12, 13, 76, 77, 79, 81, 141, 263, 264, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 239,11 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживанна за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження та РНОКПП невідомі, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя: В.А. Єжов