Справа № 2-2000/11
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника заявниці ОСОБА_1 , державного виконавця Єрастової А.В., представника ТОВ «ІФГ Капітал» Манька Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 про результати визначення оцінки нерухомого майна, заінтересована особа державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єрастова Анастасія Владиславівна, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на результати визначення оцінки нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги наступним. 05 червня 2020 року вона отримала письмове повідомлення за підписом начальника Бердянського МРВ ДВС, в якому було зазначено, що належна їй на праві власності 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , буде передана на реалізацію за ціною 202 820 грн., що була визначена на підставі акту про оцінку майна в рамках виконавчого провадження № 42845707 по виконанню виконавчого листа № 2-2000/11. Оскільки вказана ціна є значно завищеною, а оцінювач, який здійснював оцінку майна, не оглядав його зсередини, заявниця не згодна з вказаною оцінкою. ОСОБА_2 звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 із запитом про необхідність проведення рецензування зазначеного вище акту оцінки. Оцінювач повідомила заявниці, що дійсна ціна 1/4 частки належної їй квартири складає близько 110 000 грн., що є сумою, значно меншою, ніж визначена актом оцінки, який рецензується. 12 червня 2020 року заявниця письмово повідомила державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження, по якому ОСОБА_2 виступає боржником, про її звернення до оцінювача із запитом про необхідність проведення рецензування акта оцінки майна і повторної оцінки майна. На підставі ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» просила визнати протиправними результати оцінки нерухомого майна 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться в акті про оцінку майна, відповідно до якого ціна вказаного майна складає 202 820 грн.; визнати, що належне їй майно має бути передано на примусову реалізацію за ціною, що зазначена в документальних результатах рецензування акту оцінки майна та повторної оцінки майна.

Ухвалою від 18 червня 2020 року було вирішено питання про зупинення передачі на реалізацію (реалізації) 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 .

Представник заявниці в судовому засіданні пояснив, що в зв`язку з незгодою ОСОБА_2 з результатами оцінки належного їй майна, вона звернулась до іншого експерта, яким було здійснено оцінку належної їй частки квартири, вказаний звіт пройшов рецензування та відповідає всім вимогам нормативно-правових актів, що регулюють процедуру оцінювання нерухомого майна. ОСОБА_2 вважає, що вартість квартири, зазначена у звіті про оцінку майна від 29 квітня 2020 року, є завищеною, експерт не оглядав квартиру зсередини, оскільки не входив до неї. У розділі 4 вказаного звіту зазначено п`ять об`єктів, адреса яких не вказана, незрозуміло, звідки така ціна об`єктів. Завищення вартості майна, належного ОСОБА_2 , порушує права її родичів, які мають намір придбати належну заявниці частку квартири при проведенні електронних торгів. Просив скаргу задовольнити, визнати протиправними результати оцінки нерухомого майна та визнати, що належна ОСОБА_2 1/4 частка квартири має бути передана на примусову реалізацію за ціною, що зазначена в звіті від 18 червня 2020 року, в розмірі 112 220 грн.

Державний виконавець в судовому засіданні пояснила, що скарга ОСОБА_2 направлена не на захист її порушених прав, а на затягування строків реалізації належного їй майна. Зазначила, що із заявою про рецензування звіту про оцінку майна, виконаного на замовлення держвиконавця, ОСОБА_2 не зверталась, будь-яких скарг та заяв після проведення оцінки до ДВС не надсилала. У своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна. Дії державного виконавця щодо залучення суб`єкта оціночної діяльності відповідали вимогам закону. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Представник ТОВ «ІФГ Капітал» заперечував проти задоволення скарги, оскільки оцінка майна, належного ОСОБА_2 , проведена на замовлення державного виконавця, відповідає вимогам закону, оцінювач приходила в квартиру ОСОБА_2 , використала для проведення оцінки всі необхідні матеріали, застосувала порівняльний метод з вартістю аналогічних квартир. Під час проведення електронних торгів передбачене можливе зниження вартості майна, що реалізується, у випадку відсутності покупців на нього шляхом проведення повторних торгів, причому вартість майна може бути зменшеною на 85 % від початкової. Крім зазначеного, звертаючись до суду, ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 4 ЦПК України відстоює не свої порушені права, а права родичів, які мають намір придбати квартиру за ціною, нижчою, ніж визначено у звіті про оцінку майна. Просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

У відповідності зі звітом про незалежну оцінку нерухомості від 29 квітня 2020 року № 26Б/20, ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме 1/4 частки трикімнатної квартири площею 62,6 кв.м, житловою площею 35,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням порівняльного підходу без врахування податку на додану вартість та з заокругленням до десятків становить 202 820 грн.

Листом від 04 травня 2020 року № 30373 Бердянський МРВ ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було повідомлено, що згідно акту про оцінку майна вартість 1/4 трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , визначена в розмірі 202 820 грн.; за вказаною ціною майно буде передано на реалізацію у встановленому чинним законодавством порядку. Зазначеним листом стягувач та боржник були також попереджені, що у випадку ненадання заперечень щодо передачі вищевказаного майна для реалізації за ціною, визначеною експертом, у встановлений Законом строк, буде вважатись, що вони згодні з вартістю майна.

До скарги ОСОБА_2 було додано її лист до державного виконавця Бердянського МРВ ДВС від 12 червня 2020 року, відповідно до якого вона повідомила про незгоду з оцінкою належної їй квартири, оскільки оцінка є значно завищеною. Крім зазначеного, ОСОБА_2 повідомила, що вона звернулась з письмовим запитом про необхідність проведення рецензування вказаного акту оцінки майна до експерта ОСОБА_3

18 червня 2020 року ТОВ «Експерт-Сервіс» було виконано оцінку вищезазначеного майна, при цьому експерт прийшов до висновку, що ринкова вартість трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18 червня 2020 року складає 448 880 грн. без урахування ПДВ, у тому числі вартість 1/4 частки становить 112 220 грн. без урахування ПДВ.

Згідно з рецензією № 20-06-19 на звіт про оцінку майна трикімнатної квартири на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 62,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний звіт був виконаний на підставі методичних засад оцінки, визначених Методикою оцінки, а також загальноприйнятих підходів та методів оцінки; в цілому звіт відповідає вимогам, які пред`являються до звітів і не містить суттєвих недоліків, які б вплинули на достовірність оцінки майна.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок судового оскарження передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

У ч. 5 ст. 57 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 вказаного Закону положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1140, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

П.п. 15, 16 Національного стандарту № 1 передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 вказаного стандарту передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

При цьому суд враховує, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку дії державного виконавця відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження», у своїй діяльності експерт, яка проводила оцінку майна на замовлення державного виконавця, засвідчила, що вона особисто провела огляд оцінюваного майна, виконала аналіз наданої документації, факти, викладені в звіті, вірні і відповідають дійсності.

В свою чергу, заявниця не звернулась до державного виконавця із заявою про рецензування вказаного звіту, надавши інший звіт про оцінку майна, проведену іншим експертом, при цьому ОСОБА_2 додала до матеріалів справи рецензію на наданий нею звіт, а не на звіт, виконаний на замовлення державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду зі скаргою на результати визначення оцінки майна, ОСОБА_2 не вказала, чим саме будуть порушені її права у випадку, коли належне їй на праві власності майно в рахунок боргу за рішенням суду буде реалізоване за більшою ціною, і, як наслідок, буде погашено борг в більшому розмірі. Натомість, її представником в судовому засіданні було зазначено, що визначення ціни майна в більшому розмірі порушує права інших осіб, родичів заявниці, які мають бажання приймати участь в електронних торгах по продажу належного ОСОБА_2 майна.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі, а тому її скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про результати визначення оцінки нерухомого майна відмовити.

Скасувати зупинення передачі на реалізацію (реалізації) 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2020 року.

Суддя О. М. Вірченко