ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/588/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

сторін : представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" - Панченко Д.В.

представника позивача адвоката Вароди П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №607/25431/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року, постановленого суддею Грицак Р.М., повний текст якого складений 10 березня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи на стороні відповідача Державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний реєстратор Іванісік С.В. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 16 березня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого з 15.10.2019 року є Акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 770/38- 63-07, згідно якого банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 59 000,00 доларів США із сплатою 12,25 % річних за весь строк користування з кінцевим терміном погашення до 05 березня 2022 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 16 березня 2007 року було укладено іпотечний договір без номеру, за умовами якого остання передала в іпотеку банку належну їй трикімнатну квартиру. На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону на його відчуження, що накладено 16.03.2007 року приватним нотаріусом Василевич О.О. за № 4643961 при посвідченні нею іпотечного договору.

25 жовтня 2019 року їй стало відомо, що власником квартири є АТ «Альфа-Банк», на підставі рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича від 16 жовтня 2019 року. Вважають, що рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» на предмет іпотеки, прийняте з використанням не передбаченого договором іпотеки від 16.03.2007 року іпотечного застереження, оскільки умовами договору передбачено, що позасудове звернення на предмет іпотеки здійснюється виключно на підставі окремого договору, який сторонами не укладався. Окрім того, державний реєстратор 16 жовтня 2019 року здійснюючи реєстраційні дії не переконався у безспірності вимог банку оскільки кредит погашено на виконання рішення судів.

Також вважають, що на час вчинення спірних реєстраційних дій у квартирі були зареєстровані та проживали малолітні діти, тому АТ «Альфа-Банк» для здійснення перереєстрації права власності необхідно було отримати згоду органу опіки та піклування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи на стороні відповідача Державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік Сергія Васильовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Іванісіка Сергія Васильовича, Білобожницької сільської ради, Чортківського району Тернопільської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49306873 від 23 жовтня 2019 року, яким проведено державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасовано реєстраційний запис державного реєстратора Іванісіка Сергія Васильовича, Білобожницької сільської ради, Чортківського району Тернопільської області про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (вул. Десятинна,4/6, м. Київ, ідентифікаційний код 23494714) на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 33803237 від 16 жовтня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Поновлено відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що передували скасованим записам.

Стягнуто із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Альфа-Банк" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. А саме, вказує на те, що банком було виконано всі вимоги щодо належного направлення та повідомлення боржника та іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому посилання суду на порушення строків реєстрації права власності не відповідають вимогам чинного законодавства та судовій практиці. Строк рахується не з дати отримання боржником вимоги, а з дати його направлення.

Щодо порушення прав малолітніх дітей позивачів, то суд першої інстанції помилково зазначив, що вказані права порушені, оскільки суд не встановив правомірності реєстрації дітей у відповідності до вимог договору іпотеки, згідно якого іпотекодавець гарантує, що на предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, в тому числі і тих, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник АТ "Альфа-Банк" апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник позивачів заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним.

Судова колегія, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає .

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 6.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 63-07 (надалі кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1. якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цілі характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 12,25 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку визначених цим договором, в межах максимального ліміту до 59 000 доларів США 00 центів відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості. Кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом до 05 березня 2022 року.

Відповідно до умов п.1.2 договору кредит надається на наступні цілі: ремонт трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості визначеного в п.1.1.1 цього договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, а саме до 05 березня 2022 року (п. 3.3.9. договору).

Відповідно до п.1.3. договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає в день укладення кредитного договору із ОСОБА_1 (майновий поручитель) іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передає кредитору в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , заставною вартістю 372437 грн. 50 коп.

16 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір. Відповідно до зазначеного договору, ОСОБА_1 (іпотекодавець), яка є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 (позичальник) за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 від 16 березня 2007 року передала в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 . Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Тернопіль 27 серпня 1996 року на підставі довідки ЖЕК №15 ЖБК №1917 від 15 серпня 1996 року та зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27 серпня 1996 року за №25026.

16 березня 2007 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. на підставі іпотечного договору від 06 березня 2007 року було зареєстровано заборону відчуження на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_1 .

Як вбачається із рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 лютого 2012 року у справі №35/12 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року. За наслідками розгляду справи позов задоволено частково і стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 596 709 грн. 15 коп.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року у справі №607 5159/17 із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за Договором кредиту №770/38-63-07 від 16.03.2007 року по відсотках в розмірі 6557 доларів США 60 центів, що еквівалентно 177 846 гривень 47 коп., та 56721 грн. 58 коп. нарахованої пені.

Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» виданої 12 грудня 2017 року, ОСОБА_2 31 жовтня 2017 року в добровільному порядку погасив заборгованість за договором кредиту №770/38-63-07 від 16.03.2007 року згідно виконавчого листа №607/5159/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 16 серпня 2017 року в розмірі 6558 доларів США 00 центів по нарахованих процентах, 56721 грн. 58 коп. нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

11 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі №607/8082/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яким ухвалено: визнати припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 та визнати припиненим іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., який був зареєстрований в реєстрі за № 800.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 залишено без змін.

07 березня 2019 року ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим зобов`язання за договором кредиту, визнання припиненим іпотечного договору, виключення запису. Вказаною ухвалою дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 186205359 від 25.10.2019 року, вбачається, що 16.10.2019 року державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіком Сергієм Васильовичем було зареєстровано право власності за АТ «Альфа-Банк» (запис про право власності №33803237) на нерухоме майно: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 63,9кв.м.

Реєстрація права власності за АТ «Альфа-Банк» здійснена на підставі наданих державному реєстратору наступних документів: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 082 від 03.09.2019; протокол позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» № 4/2019 від 15.10.2019 року; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 104 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 74 від 03.09.2019; рішення єдиного акціонера товариства «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15.10.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 090 від 03.09.2019; договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-63-07 від 16.02.2007; іпотечний договір №800 від 16.03.2007; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням №698 від 23.08.2019.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 1 Закону України«Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України«Про іпотеку`іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст.33 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною третьою статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно частини другої статті 24 цього Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що реєстрація права власності за ПАТ «Альфа-Банк» проведена на підставі іпотечного договору, який є припиненим колегія суддів не приймає до уваги, як не обгрунтовані .

Відповідно до п.7.3 кредитного договору останній діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Пунктом 6.4 іпотечного договору передбачено, що вказаний договір діє до припинення основного зобов`язання, тобто договору відновлювальної кредитної лінії № 770/38- 63-07 від 16 березня 2007 року.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року у справі №607/8082/18 визнано припиненим договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 та іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Вказане рішення набрало законної сили після перегляду судом апеляційної інстанції , його дія була зупинена 07 березня 2019 року ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з відкриттям касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у редакції чинній на дату вчинення спірних реєстраційних дій, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

У статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок здійснення державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, згідно яких рішення про державну реєстрацію прав приймається лише після перевірки наявності усіх необхідних документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Таким чином, Державний реєстратор при вчиненні спірних реєстраційних дій не перевірив наявність необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства,внаслідок чого вчинив спірні реєстраційні дії з порушенням Закону, зокрема не переконався чи є кредитний та іпотечний договори чинними, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року визнано припиненими договір відновлювальної кредитної лінії №770/38-63-07 від 16 березня 2007 року та іпотечний договір без номеру від 16 березня 2007 року і рішення вступило в законну силу 15 січня 2019 року, дані рішення не скасовано а тільки зупинено 07 березня 2019 року ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у з`язку з відкриттям касаційного провадження.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що реєстратор під час вчинення реєстраційних дій в порушення вимоги закону про дотримання 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, передчасно вчинив реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на спірну квартиру , оскільки 30-денний строк спливав 18 жовтня 2019 року, в той час як спірна реєстраційна дія проведена 16 жовтня 2019 року а тому доводи апеляційної скарги, що реєстратор діяв у відповідності до закону колегія суддів не приймає як не обгрунтовані.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» для реєстрації за ними права власності на спірну квартиру подали державному реєстратору: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 082, від 03.09.2019, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, № 104 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 74 від 03.09.2019; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 090 від 03.09.2019 року.

Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 082 та № 104 від 03.09.2019 ОСОБА_1 направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за № 606 та № 698 від 23.08.2019 року.

Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 74 та № 090 від 03.09.2019 ОСОБА_1 направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням № 790 та №698 від 23.08.2019 року.

Вказані повідомлення отримані позивачами особисто 19.09.2019 року, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Доводи апеляційної скарги, що наявність іпотечного застереження у договорі надає право іпотекодержателю зареєструвати за собою право власності на майно передане в іпотеку, не заслуговують на увагу, оскільки іпотечний договір між сторонами було укладено 16 березня 2007 року, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України «Про іпотеку» в редакції від 12 травня 2006 року.

Відповідно до статті 36 цього Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати в тому числі: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

При цьому згідно із частинами першою та другою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Сторони договору досягли згоди про можливість позасудового врегулювання питання про задоволення вимог іпотекодержателя, що випливає з пунктів 2.4.4 та 4.1 договору іпотеки.

Разом із тим, відповідно до пункту 4.5.3 звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання можливе у порядку, встановленому статтею 37 Закону.

Суд першої інстанції встановив, що під час відчуження спірної квартири договору про її добровільну передачу у власність банку укладено не було, а ОСОБА_1 як іпотекодавець не надавала своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю.

За таких обставин, ураховуючи відсутність укладеного між сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тобто у спосіб, визначений іпотечним договором, ненадання такого договору державному реєстратору та залишення ним без перевірки наявності чи відсутності факту виконання відповідних умов правочину, з яким закон пов`язує можливість переходу права власності, дії реєстратора щодо реєстрації за банком права власності на спірну квартиру, власником якої залишалась позивачка, не можна вважати законними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прийняття реєстратором рішення про реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним а тому доводи апеляційної скарги правомірності реєстрації права власності за банком колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані.

Вказане узгоджується із висновками зробленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі №554/14813/15-ц у постанові від 12 грудня 2018 року усправі № 199/1276/17

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно зазначив, що при реєстрації права власності за АТ "Альфа-Банк" спірної квартири банком не було повідомлено реєстратора , що в квартирі зареєстровані малолітні діти .

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки ПМП «СОВР» від 25 жовтня 2019 року №260 за адресою АДРЕСА_2 на дату вчинення реєстраційних дій (16 жовтня 2019 року) у спірній квартирі були зареєстровані та проживали: позичальник ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 , їх неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпотекодавець ОСОБА_1 та її малолітня онука ОСОБА_6 .

Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції України від 22.08.2011 року «Про особливості правового регулювання посвідчення правочинів щодо нерухомого майна за участю малолітніх та неповнолітніх осіб» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" від 2 червня 2005 року передбачено, що попередній дозвіл органів опіки та піклування необхідний для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

За нормами ст.17,18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.177СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 25 серпня 2020 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

З.Є. Ткач