Провадження № 2-о/521/209/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

24 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Леонов О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за участю заінтересованих осіб Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 26, ) та Одеська міська ради (65026, м. Одеса, вул. Думська 1, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання четвертої черги за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся адвокат Биков І.І., який діє інтересах заявника ОСОБА_1 , на підставі ордеру серії ОД №087090 від 06.04.2020 року, за участю заінтересованих осіб Одеська міська рада, Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання четвертої черги за законом.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 15.07.2020 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 16.07.2020 року.

16.07.2020 року судом направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, для уточнення зареєстрованого місця проживання заявника, для визначення підсудності.

22.07.2020 року на запит суду надано відповідь Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області з якої вбачається, що відповідач, має зареєстроване місце проживання в Малиновському районі м. Одеси.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

В Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При зверненні до суду заявник просить встановити факту проживання однією сім`єю на протязі не менш як 5 років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в місті Єнакієво Донецької області, Україна, з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого в селі Леськи Черкаського району Черкаської області, Україна. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в місті Єнакієво Донецької області, Україна, спадкоємцем четвертої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого в селі Леськи Черкаського району Черкаської області, Україна.

Згідно Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Проте, належних доказів до суду на підтвердження вимог заяви, які б вказували на таку суттєву ознаку, як безспірність, до заяви долучено не було.

Також, окрім вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, заявник просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом.

Однак, частинами 1 і 2ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Системний аналіз цих норм свідчить про те, що вимога щодо визнання особи спадкоємцем не може бути розглянута в окремому провадженні, оскільки законом передбачено інший порядок її розгляду, зокрема у порядку позовного провадження.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

При цьому, суддя роз`яснює заявнику про можливість звернення до суду з позовною заявою.

Крім того, вважаю за необхідне вказати заявнику, що ним заявлено до суду дві вимоги, але долучено квитанцію про його сплату лише за одну та не вказано підстав для звільнення від сплати судового збору, що є обов`язковою умовою для прийняття судом заяви у межах окремого провадження про встановлення факту.

Також, згідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах в тому числі окремого провадження для фізичних осіб складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн) встановленого на 01 січня 2020 року (2102,00 грн. прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року).

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі п.13 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Також, згідно до п. 51 Постанови №10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» враховуючи, що справи окремого провадження розглядаються з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, слід звернути увагу судів на те, що інші особливості розгляду цих справ встановлено розділом IV ЦПК (частина третя статті 235 ЦПК).

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 294, 318, 185 ЦПК України суддя

Керуючись ст. 258-261, ч. 4 ст.315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за участю заінтересованих осіб Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 26, ) та Одеська міська ради (65026, м. Одеса, вул. Думська 1, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання четвертої черги за законом, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити заявнику до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Леонов

24.07.20