_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/851/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

23.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

15.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу за договором позики з урахуванням процентів за користування на рівні облікової ставки НБУ та 3% річних в розмірі 70374,17 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1261,20 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою від 22.07.2020 року провадження у справі відкрито.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якому позивач просить в якості забезпечення позову накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому позивач мотивує своє клопотання тим, що загальна сума коштів, на яке позивач просить звернути стягнення становить 84635,37 грн., а відповідачка протягом тривалого періоду часу уникає необхідності повернення боргу, посилаючись на відсутність коштів, що свідчить про її свідоме ухилення від виконання договірних зобов`язань.

Матеріали справи містять Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 24.06.2020 року, згідно з якою вбачається, що ОСОБА_2 є власником 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та з урахуванням предмету спору у даній справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, в зв`язку з чим, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, так як частково обґрунтована та доведена, а саме суд вважає обгрутованим накладення арешту саме на 1/5 частину вказаної квартири, оскільки квартира перебуває у спільній частковій власності, в зв`язку з чим накладення арешту на весь об`єкт в цілому є неможливим.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.