Справа № 752/9871/20
Провадження № 2/752/5375/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11.08.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, -

в с т а н о в и в:

у травні 2020 року ТОВ "Ліко-Житлосервіс" звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується наданими їй житлово-комунальними послугами. ОСОБА_1 не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з травня 2018 року по березень 2020 року утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 6 585,60 грн. та станом на день подачі позовної заяви борг не сплачено.

Належна відповідачу квартира АДРЕСА_1 є частиною житлового будинку, а тому відповідач спільно з власниками квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій пропорційно загальною площі нежитлового приміщення.

За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 6 585,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 882,82 грн., 3 % річних в розмірі 428,86 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 17)

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ТОВ «Ліко-Житлосервіс» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власникам 1/12 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, серія та номер: 6-57, виданого 21.01.2016 р. Другою київською державною нотаріальною конторою. (а.с. 6)

Позивач, звернувшись в суд з позовом, зазначає, що споживачу надавалися житлово-комунальні послуги, від даних послуг споживач не відмовлявся та продовжував їх фактично споживати, тобто між сторонами наявні договірні відносини. Виходячи з постанови Верховного суду України від 20 квітня 2016р., справа № 6-2991цс15 (споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі).

ОСОБА_1 тривалий час не виконує належним чином договірні зобов`язання та норми законодавства, щодо оплати за спожиті комунальні послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з травня 2018 року по березень 2020 утворилася заборгованість перед заявником за житлово-комунальні послуги в сумі 6585,60 грн.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не підставою для звільнення споживача від обов`язку по оплаті за ці послуги. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду України у справі 6-2954цс15, постанова від 20 квітня 2016р.

ТОВ «Ліко-Житлосервіс», що надавало споживачу послуги належної якості. Претензій з боку споживача щодо неякісного надання послуг не надходило.

Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між позивачем і відповідачем, що є власником 1/12 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , склалися фактичні договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6585,60 грн.

З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення.

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 6585,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 882,52 грн., 3 % річних в розмірі 428,86 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 6 585,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 882,52 грн., 3 % річних в розмірі 428,86 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: