ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3496/19
номер провадження 4-с/695/24/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Біліченко С.В.,

представника скаржника - адвоката Орла С.І.

розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Орла Сергія Івановича, провизнання неправомірними дій державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко О.А. та скасування постанови про накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Орел С.І. звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Черненко О.А., що полягають у незаконному накладенні арешту на картковий рахунок скаржника, який відкритий у АТ КБ «ПриватБанк».

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що на примусовому виконанні у державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Черненко О.А. знаходиться виконавче провадження №62024972 з примусового виконання виконавчого листа, який виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області по справі №695/3496/19, за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заявник наполягає, що державним виконавцем в ході виконання судового рішення було порушено норми чинного законодавства, оскільки на рахунки скаржника, серед яких знаходиться і рахунок на який скаржник одержує соціальну допомогу на дитину, як одинокій матері та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

За таких обставин скаржник через свого представника, адвоката Орла С.І. звернулася до суду із вказаною скаргою та просила суд скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 25.05.2020 року по виконавчому провадженні №62024972 та зняти арешт із рахунку скаржника, який відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко О.А. направила до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки оспорювана постанова про накладення арешту на кошти боржника винесена в рамках виконання судового рішення на законних підставах, а про наявність спеціального рахунку із цільовим призначенням коштів, який відкритий у боржника, мав би повідомити банк та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту таких коштів, що знаходяться на таких рахунках, чого із невідомих причин не зробив.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ,адвокат Орел С.І. на задоволенні вказаної скарги наполягав у повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні поясненням, які викладені у скарзі на дії державного виконавця.

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко О.А. не з`явилась, однак скерувала до суду заяву відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши вказану скаргу та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні старшого виконавця Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко О.А. знаходиться виконавче провадження №62024972 з примусового виконання виконавчого листа, який виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області по справі №695/3496/19.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У рамках виконання вказаного судового рішення державним виконавцем 25.05.2020 року, у виконавчому провадженні №62024972 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відповідно до частини першої та другої ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У своєму відзиві на вказану скаргу державний виконавець вказує, що у боржника відсутнє інше майно, як рухоме та так і не рухоме, на яке можливо здійснити стягнення.

Таким чином вбачається, що заявник є боржницею по справі за судовим рішенням про стягнення із неї суми боргу, рішення суду набрало законної сили та передано для примусового виконання до органів державної виконавчої служби. ОСОБА_1 в добровільному порядку судове рішення не виконує, а тому державний виконавець здійснює дії, які спрямовані на примусове виконання судового рішення та стягнення із боржника встановленої суми боргу. Отже дії державного виконавця по арешту коштів боржника є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства.

Разом із тим суд враховує, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п.п. 6 та 10 ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Отже Законом України «Про виконавче провадження» чітко вказана заборона про звернення стягнення на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини чи на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Як вбачається з довідки Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 30.06.2020 року № A5N9F0AP7J0KUABG, ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок ІВАN - НОМЕР_1 , на яку отримує соціальні виплати, та станом на цей рахунок накладено арешт згідно постанови виконавчої служби по ВП №62024972 від 25.05.2020 року.

Згідно з довідками Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації від 26.06.2020 р. за № 04-23/394, №04-23/395, №04-23/396 ОСОБА_1 одержує допомогу при народженні однієї дитини, державну соціальну допомогу одинокій матері та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

З наведеного вище стає очевидним, що стягнення на підставі постанови державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС було звернене на державну соціальну допомогу сім`ї та на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Разом із тим суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, а частиною 4 ст. 59 даного закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Однак таких повідомлень від банку державному виконавцю не надходило, а останній не міг знати про цільове використання коштів на вказаному рахунку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що постанова державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 25.05.2020 року по виконавчому провадженні №62024972 не може вважатися неправомірною, оскільки остання була винесена в рамках примусового виконання судового рішення, та на виконання вимог ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», тим більше, що вказаною постановою накладається арешт не на конкретний рахунок скаржника, а на всі рахунки останньої, а про існування цільового призначення такого рахунку державний виконавець належним чином повідомлений не був.

Разом із тим нормами чинного законодавства чітко вказана заборона на звернення стягнення коштів, які надані особі, як допомога на дітей.

Верховний Суд в постанові від 14.03.2018 року у справі № 682/690/16-ц зазначив, що кошти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, чи є власністю дитини, однак ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення.

Так відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до норм ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому скарга в частині скасування арешту на рахунок боржника на який останній отримує заробітну плату підлягає до задоволення.

Керуючись ст.,ст. 447, 448, 449, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Орла Сергія Івановича провизнання неправомірними дій державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черненко О.А. та скасування постанови про накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку боржника - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення арешту на грошові кошти винесену 25 травня 2020 року по виконавчому провадженню № 62024972 державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області Черненко Олександрою Анатоліївною про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» (категорія - соціальна допомога), у форматі (ІВАN НОМЕР_2 ) та належать ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В.