Головуючий суду 1 інстанції - Коваленко Д.С.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 425/4475/15-ц
Провадження № 22-ц/810/460/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів Лозко Ю.П., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області

від 10 червня 2020 року

учасники справи:

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

боржник ОСОБА_1

встановив:

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 червня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Визнано поважними причини пропуску ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення до виконання листа, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області 24 лютого 2020 року для примусового виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 березня 2016 року (справа № 425/4475/15, провадження № 2/425/100/16), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» заборгованість за кредитним договором № 500357295 від 28 березня 2013 року, яка утворилась станом на 27 листопада 2015 року, у розмірі 46168 гривень 36 копійок, з яких: 28841 гривня 66 копійок - заборгованість за кредитом; 2 гривні 95 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16623 гривні 75 копійок заборгованість по комісії; 700 гривень - штраф та судового збору у розмірі 1103 гривні 29 копійок.

В апеляційній скарзі боржниця ОСОБА_1 просить вказане судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви стягувача про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що суд перевірив обставини пропуску строку, на які посилався стягувач, та дійшов правильного висновку, що вони не знайшли своє підтвердження. Не зважаючи на це, суд задовольнив заяву з підстав, які не були заявлені стягувачем.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, посилаючись на те, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, порушує принцип юридичної визначеності та право доступу до суду, як складові частини принципу верховенства права.

В судовому засіданні представник боржниці адвокат Степанцов В.Є. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник стягуавача та боржниця в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга пілягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про поважність причин пропуску стягувачем строку звернення викнавчого листа до примусового виконання.

Проте, цей висновок суду не відповідає встановленим обставинам.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджені матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 березня 2016 року від (справа № 425/4475/15, провадження № 2/425/100/16), стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» заборгованість за кредитним договором № 500357295 від 28 березня 2013 року, яка утворилась станом на 27 листопада 2015 року, у розмірі 46168 гривень 36 копійок, з яких: 28841 гривня 66 копійок - заборгованість за кредитом; 2 гривні 95 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16623 гривні 75 копійок заборгованість по комісії; 700 гривень - штраф та судового збору у розмірі 1103 гривні 29 копійок,

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 грудня 2017 року стягувача ТОВ «Дата Майнінг Груп» замінено правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який набув статус нового кредитора на підставі договору факторингу від 10 жовтня 2016 року.

24 лютого 2020 року Рубіжанським міським судом Луганської області на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був виданий виконавчий лист.

18 березня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яку було повернуто ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 березня 2020 року.

13 квітня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повторно звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обгрунтування причин пропуску строку стягувач послався на те, що раніше він двічі звертався до суду з заявами про видачу виконавчого листа - 31 серпня 2018 року та 18 лютого 2019 року, які були залишені судом без реагування, тому він вимушений був звернутись в третій раз з такою заявою 18 березня 2020 року.

Суд ці доводи перевірив та встановив, що заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу виконавчого листа від 31 серпня 2018 року та від 18 лютого 2019 року до суду не надходили.

Таким чином, судом не були встановлені факти, на які посилався стягувач як на підставу пропуску строку.

Разом з тим, суд задовольнив заяву, виходячи з системного аналізу норм права, що регламентують строки звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа та до виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого листа.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції у застосуванні норм матеріального права помилковими. Свій висновок апеляційний суд обгрунтовує наступним.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частини перша-друга статті 433 ЦПК України, частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

Рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, набрало законної сили 08 квітня 2016 року.

На момент набрання рішенням суду законної сили чинним був Закон України «Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-ХІVІ, відповідно до якого строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив один рік, який обчислювався з дня набрання рішенням законної сили (ст.22 Закону).

Тобто строк пред`явлення виконавчого листа по вказаній справі до виконання закінчувався 08 квітня 2017 року.

Проте, до закінчення цього строку набув чинності Закон України «Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до якогострок пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлений в три роки (ст.12 Закону).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень до вказаного Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чиннсті цим Законом, пред`являються до виконання у строки, визначені цим Законом.

Таким чином, поширення дії норм Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання залежить від часу видачі такого документа (така правова позиція висловлена Касаційним цивільним судом Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/159/17).

Встановлено, що позивач ТОВ «Дата Майнінг Груп» в період з дня набрання рішенням законної сили до дня укладення договору факторингу (з 09 квітня до 10 жовтня 2016 року) не звертався до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в період з дня укладення договору факторингу до закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання (з 10 жовтня 2016 року до 08 квітня 2017 року) не звертався з заявою про заміну його як правонаступника стягувачаТОВ «Дата Майнінг Груп» та з заявою про видачу виконавчого листа.

Оскільки виконачий лист по цій справі не видавався в зазначений період, то строк пред`явлення його до виконання сплинув 09 квітня 2017 року, тобто до того, як ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула статусу правонаступника стягувача.

Тобто не існує обставин, які б об`єктивно перешкоджали ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернутись до суду з заявою про видачу виконавчого листа у встановлені законом строк.

З моменту укладення договору відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» була обізнана про невиконані зобов`язання відповідачки перед ТОВ «Дата Майнінг Груп», проте у передбачені законом строки не вжила заходів для вирішення питання про правонаступництво та видачу виконавчого листа. А звернення правонаступника стягувача до суду із заявою про поновлення пропущеного строку майже через три роки після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не можна розцінювати як поважну причину пропуску строку.

З вказаних підстав рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 Цивільного процесуального кодексу України щодо законності та обґрунтованості.

Відповідно до частин першої - другої статті 376 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 376, 381, 382, 383, 384, 388, 389, 390, 391 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області 24 лютого 2020 року для примусового виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 березня 2016 року (справа № 425/4475/15, провадження № 2/425/100/16), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» заборгованість за кредитним договором № 500357295 від 28 березня 2013 року, яка утворилась станом на 27 листопада 2015 року, у розмірі 46168 гривень 36 копійок, з яких: 28841 гривня 66 копійок - заборгованість за кредитом; 2 гривні 95 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16623 гривні 75 копійок заборгованість по комісії; 700 гривень - штраф та судового збору у розмірі 1103 гривні 29 копійок, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови (11 серпня 2020 року).

Головуючий Н.М.Авалян

Судді: Ю.П.Лозко

І.В.Орлов