Справа № 147/211/18
Провадження № 6/147/16/20
УХВАЛА

іменем України

06.08.2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Репенко О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року головний державний Тростянецького районного відділу ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Репенко О.С. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що у Тростянецькому районному відділі ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) знаходиться на виконанні виконавче провадження №61443995 по примусовому виконанню Виконавчого листа №147/211/18 від 11.06.2019 р., що виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частини всіх видій його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.02.2018 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавче провадження по виконанню даного виконавчого документа відкрито 03.03.2020 року, але боржником станом на 01.07.2019 р. допущено заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70606,04 грн. Однак боржник ОСОБА_1 за місцем реєстрації відсутній, на виклики державного виконавця не з`являється, за останнім відомим місцем реєстрації відсутній. Майно, яке б належало боржнику і на яке можна звернути стягнення не виявлено. Тому, головний державний виконавець звернувся до суду з поданням та просив оголосити в розшук ОСОБА_1 .

В судове засідання представник відділу виконавчої служби не з`явився, подав заяву про розгляд подання за відсутності представника відділу, подання підтримав та просив задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Тростянецької РДА в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, подання просила задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Тростянецькому районному відділі Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 147/211/18 від 03.05.2019 р., виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 23.02.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які зараховувати на особисті рахунки дітей у рівних частках: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - № НОМЕР_2 , відкриті в Тульчинському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.3).

Постановою головного державного виконавця Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Репенком О.С. відкрито виконавче провадження №61443995 від 03.03.2020 р. за вказаним виконавчим листом для примусового виконання рішення суду (а.с.3 звор.).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем, за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з 23.02.2018 р. по 01.07.2020 р. у розмірі 70606,04 грн. (а.с.4).

В ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялися виконавчі дії для встановлення місця знаходження боржника та його майна.

Відповідно до адресної довідки від 27.03.2020 р., ОСОБА_1 станом на 04.04.2016 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно відповідей на запити №82724323 та №82724322 від 06.07.2020 р. до Пенсійного фонду України щодо суб`єкта ОСОБА_1 - відомості відсутні (а.с.12,13).

У власності боржника транспортні засоби не перебувають, що підтверджується результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України (а.с.9).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у приватній спільній часткові власності ОСОБА_1 перебуває квартира та земельна ділянка, які розташовані в АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 (а.с.8 звор.).

Державним виконавцем Тростянецького РВ ДВС здійснювався вихід за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 в с.Оляниця, Тростянецького району, однак останній за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає, про що складено акт від 03.06.2020р. (а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Головним державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, довідки-розрахунку заборгованості чи інших офіційних документів (листів, повідомлень) державного виконавця, у вигляді розписки чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату.

В матеріалах справи містяться копія поштового конверту, надіслана на ім`я ОСОБА_1 , однак поштове відправлення повернулося на адресу ДВС без вручення з відміткою «не проживає» (а.с.7).

Також, суд звертає увагу, що акт держаного виконавця від 03.06.2020 р. складений без дотримання вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 р. №512/5, зокрема п.8 розділу І Загальних положень, згідно якого текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Окрім того, матеріали подання не містять відомостей про звернення державного виконавця до органів місцевого самоврядування з відповідним запитом щодо встановлення місця проживання боржника без реєстрації.

Державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник ОСОБА_1 на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, смерть), витребування інших відомостей щодо встановлення знаходження боржника.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 . Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язання та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Репенко О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.А. Натальчук