КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3442/20
Провадження № 2/552/1171/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Босенка Т.Ю.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуся до суду із позовомдо ОСОБА_2 про виключення запису його, як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 2012 року він періодично зустрічався із відповідачем, а у березні 2013 відповідач повідомила його про свою вагітність та запевнила його, що саме він є батьком її дитини. Відповідач переконала, що він є батьком народженої нею дитини , а тому він визнав себе батьком. Після розірвання між ними стосунків, він намагався зустрічатись з дитиною, однак відповідач відмовила у таких побаченнях, мотивуючи відмоу тим, що що він не має жодного відношення до народження її дитини. Наприкінці травня 2017 року відповідач звернулась до нього із проханням нотаріально посвідчити заяву про те, що він згоден на позбавлення його батьківських прав щодо дитини, запевнивши у тому, що таких чином буде урегульоване питання з приводу його батьківства. Однак потім звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання її сина. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2017 з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини, а рішенням того ж суду від 24.05.2017 він позбавлений батьківських прав відносно дитини. Будучи впевненим, що він не є батьком дитини, маючи у розпорядженні волосся дитини, він провів ДНК дослідження, яким встановлена ймовірність його кровного споріднення з дитиною 0%, що повністю виключає його біологічне батьківство.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що на час реєстрації народження дитини позивач достовірно знав, що він не є біологічним батьком дитини, і ця обставина неодноразово з ним обговорювалося, отже відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України він не має права оспорювати батьківство, бо на час реєстрації себе батьком дитини знав, що не є її батьком.

У судовому засіданні позивач та його представник заявили клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для встановлення відсутності чи наявності його кровного споріднення із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . проведення експертизи просив доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертів просив поставити наступні питання:

1.Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_4 ?

2. Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення підготовчого судового засіданні у її відсутність.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, суд керується таким.

Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до приписів ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема, висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та призначити у справі судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, так як висновок експерта може бути використаний як доказ для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Ч. 3 ст. 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої ст. 251 цього Кодексу.

Так як суд прийняв рішення про призначення судово-генетичної експертизи у підготовчому засідання, то наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 103, 104, ч. 3 ст. 210, п.5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Призначити судово-генетичну експертизу , проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України ( вул. Ковтуна,34 м. Харків 61036 ) , попередивши експертів про кримінальну відповідальність за відмову від проведення експертизи та за надання завідомо неправдивого висновку , передбачену 384, 385 КК України.

На вирішення експертів просив поставити наступні питання:

1.Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_4 ?

2. Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 забезпечити явку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до експертного закладу, Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України ( вул. Ковтуна,34 м. Харків 61036 ) , для проведення експертизи. Про собі мати паспорт та свідоцтво про народження дитини.

Роз`яснити сторонам, що відповідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 552/3442/20.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Васильєва