Справа № 161/968/20
Провадження № 2/161/1367/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.09.2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що подружні відносини з відповідачем не склалися, на підставі чого в Луцькому міськрайонному суді перебуває справа про розірвання шлюбу. Вказує, що в даний час діти проживають разом з нею у її батьків за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що проживання дітей разом з нею відповідає їх інтересам. Крім того, зазначає, що має можливість забезпечити дітям належні умови проживання, оскільки в житловому будинку батьків створені усі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей.

Враховуючи наведені обставини, просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 разом з нею.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

До початку підготовчого засідання позивач та її представник подали суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач до початку підготовчого засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Андрусік О.А. в дане судове засідання не з?явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Суд вважає за можливим слухати справу по наявним доказам у відсутності учасників процесу, що не з?явилися.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у офіційно зареєстрованому шлюбі з 25.09.2009 року, однак, на даний час проживають окремо у зв?язку із фактичним припиненням шлюбних стосунків (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір ю.

Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Отже, вищезазначені норми Декларації та Конвенції вказують та наявність виключних обставин для розлучення малолітньої дитини з матір?ю у разі коли батьки проживають окремо.

Таким чином, виключних підстав, передбачених Конвенцією та ч.2 ст.161 СК України для розлучення малолітніх дітей із матір?ю ОСОБА_3 суд не вбачає.

На думку суду проживання неповнолітніх дітей разом із матір?ю, буде відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки, діти на даний час знаходяться в такому віці, коли материнська турбота їм більше потрібна, а спілкування саме з матір?ю сприятиме їх повноцінному духовному формуванню.

За таких обставин, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає підставною вимогу позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір?ю ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 18, 19, 141, 150, 151, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини від 21.02.1990 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір?ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького,21 м. Луцьк; .

Повний текст судового рішення складено 31 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.