ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5232/20 Справа № 191/3324/19 Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року заявниця звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком, який систематично вчиняє по відношенню до неї психологічне насилля.

З 2012 року постійно завдає проблеми психологічного, фізичного, морального та матеріального характеру у відношенння її дітей та неї особисто.

Неодноразово вона зверталась до поліції, служби захисту дітей, лікарні з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства у формі лайок, образ, погроз, приниження, залякування.

Заявник просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , встановивши заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього терміном на 6 (шість) місяців - заборони наближатися на відстань 100 метрів до: - місця проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; - до місця роботи ОСОБА_2 , що знаходиться в м.Синельникове станція Синельникове-ІІ; до місця знаходження загальноосвітньої шкоди № 1, що розташована за адресою: м.Синельникове, вул.. Музична, 27. Заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалими: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року заява ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису - задоволена.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївка Донецької області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 та покладено на нього терміном на 6 (шість) місяців обов`язок:

1. Заборони наближатися на відстань 100 метрів до:

- місця проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- до місця роботи ОСОБА_2 , що знаходиться в м.Синельникове станція Синельникове-ІІ;

- до місця знаходження загальноосвітньої шкоди №1, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Музична,27.

2. Заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалими: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто або через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допущено до негайного виконання.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 є колишнім чоловіком заявниці - ОСОБА_2 , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2011 року, який на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було розірвано. Рішення набрало законної сили 09.07.2013 року (а.с.46).

Також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 березня 2012 року (а.с.4).

Висновком акту СМЄ №141 від 19 травня 2014 року, на підставі результатів судово-медичного обстеження ОСОБА_2 , проведеного з урахуванням обставин справи, викладених у відношенні та самою обстеженою, про те що 16 травня 2014 року за місцем її мешкання колишній чоловік ОСОБА_1 спричинив тілесні ушкодження, шляхом побиття, даних представленої медичної документації встановлено: наявність двох синців внутрішньої поверхні плеча у нижній третині; забій грудної лівої половини грудної клітини, лівого передпліччя і шиї; струс головного мозку. Характер і локалізація тілесних пошкоджень у вигляді синців внутрішньої поверхні плеча у нижній третині та забій грудної лівої половини грудної клітини, лівого передпліччя і шиї, свідчать за спричинення їх при контакті з тупим твердим травмуючим предметом (предметами). Давність утворення може відповідати строкам вказаним у відношенні, медичній документації, та самою обстеженою - 16.05.2014 року. Тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, забоїв шиї лівого надпліччя і лівої половини грудної клітки відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку не підтверджено наявністю будь-яких зовнішніх пошкоджень голови, а також об"єктивними клінічними даними. І у зв"язку з чим, при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймались (а.с.10-11).

Відповіддю Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року № М-27 зазначено, що проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000888 від 18 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та провадження закрито 22 травня 2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того, надано інформацію, що за зверненнями ОСОБА_2 зареєстровано наступні заяви: ЄО №3727 від 31 березня 2018 року - рішення 52-03, ЄО №9115 від 26 липня 2018 року - рішення №52-03; ЄО №9127 від 26 липня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №9591 від 05 серпня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №10407 від 21 серпня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №11092 від 06 вересня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №14773 від 05 грудня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №688 від 20 січня 2019 року - рішення 52-03 (а.с.14).

Згідно довідки КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня`ДОР» від 18 вересня 2019 року лікаря психолога, призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідувати психолога у зв`язку з конфліктними відношенням батька (колишнього чоловіка) з мамою (а.с.12).

Крім того, згідно інформації талону-повідомлення єдиного обліку № 1235 від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_2 такого змісту: 17 вересня 2019 року до чергової частини ГУНП України в Дніпропетровській області з заявою звернулась ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_3 , та просить прийняти заходи щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_1 який періодично здійснює психологічний тиск на неї та б`є, про що свідчить акт СМЕ № 141 від 17 травня 2014 року (а.с.15).

Згідно довідки ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 від 26 липня 2019 року № 63, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у даній школі з 01 серпня 2018 року по теперішній час. Батько ОСОБА_1 , з сім`єю не проживає, в школу на навчання дитину не приводить та після навчального процесу не забирає, батьківські збори не відвідує, однак школу відвідує часто, навчанням та вихованням доньки регулярно цікавиться, підтримує зв`язок з класним керівником та батьківською громадою класу (а.с.19).

Як зазначено у відповіді про розгляд звернення Служби у справах дітей Синельниківської міської ради від 05 вересня 2019 року № 321, з приводу проведення профілактичної роботи з ОСОБА_1 щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини та неприпустимості вчинення домашнього насильства, встановлено, що, згідно направленого листа, службою у справах дітей Павлоградської міської ради проведено з ОСОБА_1 , профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо даного питання та роз`яснені негативні наслідки агресивної поведінки в присутності дитини та повідомлено про те, що в разі вчинення ним психологічного чи фізичного насильства по відношенню до своєї доньки, він може бути притягнутий до відповідальності відповідно до чинного законодавства. Крім того, запропоновано укласти договір щодо здійснення батьківських прав та обов`язків (а.с.23).

Згідно виробничої характеристики на машиніста електровоза підземної ділянки шахтарського транспорту № 1 ОСОБА_1 від 27.12.2919 року, характеристики з місця проживання від сусідів від 09 січня 2020 року ОСОБА_1 , за місцем роботи та місцем проживання: АДРЕСА_2 характеризується позитивно (а.с.36,37).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо заявника.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_2 посилалась на те, що ОСОБА_1 вчиняв неодноразово щодо неї психологічне та фізичне насильство, з приводу чого вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів.

У справі, що переглядається, установлено, що висновком акту СМЄ №141 від 19 травня 2014 року, здійсненого на підставі результатів судово-медичного обстеження ОСОБА_2 , проведеного з урахуванням обставин справи, викладених у відношенні та самою обстеженою, про те що 16 травня 2014 року за місцем її мешкання колишній чоловік ОСОБА_1 спричинив тілесні ушкодження, шляхом побиття, даних представленої медичної документації встановлено: наявність двох синців внутрішньої поверхні плеча у нижній третині; забій грудної лівої половини грудної клітини, лівого передпліччя і шиї; струс головного мозку. Характер і локалізація тілесних пошкоджень у вигляді синців внутрішньої поверхні плеча у нижній третині та забій грудної лівої половини грудної клітини, лівого передпліччя і шиї, свідчать за спричинення їх при контакті з тупим твердим травмуючим предметом (предметами). Давність утворення може відповідати строкам вказаним у відношенні, медичній документації, та самою обстеженою - 16.05.2014 року. Тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, забоїв шиї лівого надпліччя і лівої половини грудної клітки відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку не підтверджено наявністю будь-яких зовнішніх пошкоджень голови, а також об"єктивними клінічними даними. І у зв"язку з чим, при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймались (а.с.10-11).

У подальшому було порушено кримінальне проваджння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповіддю Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року № М-27 зазначено, що проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000888 від 18 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та провадження закрито 22 травня 2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.14).

Крім того, надана інформація, що на неодноразовими зверненнями ОСОБА_2 за період з 31.03.2018 року по 20.01.2019 року зареєстровано наступні заяви: ЄО №3727 від 31 березня 2018 року - рішення 52-03, ЄО №9115 від 26 липня 2018 року - рішення №52-03; ЄО №9127 від 26 липня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №9591 від 05 серпня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №10407 від 21 серпня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №11092 від 06 вересня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №14773 від 05 грудня 2018 року - рішення 52-03; ЄО №688 від 20 січня 2019 року - рішення 52-03.

Висновком Старшого ДОП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Фільченкова О.Ю. від 17 серпня 2018 року за розглядом матеріалу ЖЄО №9591 від 05.08.2018 року прийнято рішення про розгляд повідомлення за письмовою заявою ОСОБА_5 від 05.08.2018 року про те, що колишній чоловік погрожує фізичною розправою, рахувати закінченим у зв"язку з тим, що 17.08.2018 року до Синельниківського ВП надійшла заява від ОСОБА_2 якою просила раніше подане нею повідомлення не розглядати, претензій будь-якого характеру не має, конфлікт вичерпано самостійно (а.с.17).

Висновком Старшого ДОП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Сорокіна О.Г. від 05 вересня 2018 року за розглядом матеріалу ЖЄО №10407 від 21.08.2018 року прийнято рішення про розгляд повідомлення за письмовою заявою ОСОБА_5 від 21.08.2018 року про те, що колишній чоловік погрожує фізичною розправою, рахувати закінченим у зв"язку з тим, що за вищевказаним фактом відсутні ознаки кримінального правопорушення, так як ОСОБА_2 до медичних закладів не зверталась, тілесні пошкодження не спричинено, погрози були словесними, тобто реальних підстав побоюватись здійснення погроз не було, зі слів ОСОБА_1 погроз не висказував (а.с.18).

В матеріалах справи міститься Довідка видана Міністерством Внутрішніх Справ України від 09.01.2020 року, що станом на 12.12.2019 року за обліками УМВС ОСОБА_1 на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.42).

Тобто, матеріали справи не містять доказів визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні домашнього насильства стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 та дітей за вищевказаними заявами ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять доказів щодо наявності рішень відповідних органів щодо надання заявниці та дітям статусу потерпілими від протиправних дій ОСОБА_1 та систематичного домашнього насилля.

Також, матеріали справи не містять будь-яких даних про притягнення ОСОБА_1 до будь-якого виду юридичної відповідальності.

Колегією досліджувались докази, надані ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції наступні (а.с.115-128):- копія виробничої характеристики на ОСОБА_1 ;- копія довідки від 26.07.2019 року № 63 з місця навчання дитини про участь батька у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;- копія довідки від 18.05.2020 року дитячого центру "Start Up" щодо діагностики психологічного стану дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;- копія довідки Павлоградського МВ ДВС Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29.05.2020 року № 34/56422 про суму сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 (за період фактичного проживання дитини з батьком);- копія психолого - педагогічної характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;- копія рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 23.10.2019р. №323;- копія висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 16.09.2019р. № 350 про визначенші місця проживання дитини;- копія листа Павлоградського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.02.2020р. № 84;- копія заяви ОСОБА_1 від 07.07.2020 року до Органу опіки та піклування щодо цільового використання аліментів ОСОБА_2 ;- копія заяви ОСОБА_1 від 07.07.2020 року до Органу опіки та піклування щодо з`ясування умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 ;- копія талону - повідомлення ЄО № 7863 про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення; - копія картки щеплень малолітньої ОСОБА_4 .

Зазначені докази підтверджують доводи апелянта щодо небайдужого його ставлення до дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія критично ставиться до наданих суду апеляційної інстанції доказів наданих ОСОБА_2 - медичної документації внаслідок обстеження малолітньої ОСОБА_4 , оскільки вказаними доказами не підтверджено причинно-наслідковий зв"язок між періодом проживанням дитини з батьком та встановленими діагнозами.

Крім того, згідно рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 23 жовтня 2019 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , саме з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.123).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були опитані малолітні діти ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснила колегії суддів, що добре відноситься до свого батька ОСОБА_1 . Однак є побоювання щодо нього. Пояснити чому не могла. Вказала, що коли проживала з батьком він піклувався про неї, купував їй речі, не бив та не сварив, однак з мамою їй подобається жити більше ніж у батька і вона не бажає засмучувати маму.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказав, що з ОСОБА_1 у нього склалися погані стосунки. Проте, не зміг зазначити чому саме. Зазначив, що усі ці прикрі події відбувались давно, ще як він був малим (приблизно понад три-чотири роки назад). Також зазначив, що були випадки, що у відсутності мами вдома до них приходив ОСОБА_7 . Він приходив до Алі, при цьому не скандалив, приносив солодощі. Зазначав, що мама була проти візитів ОСОБА_8 за її відсутності.

Колегія суддів звертає увагу, що сам факт неодноразового звернення ОСОБА_2 до різних органів з підстав вчинення щодо неї психологічного та фізичного домашнього насильства свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_1 вчинив щодо неї домашнє психологічне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Оскільки ОСОБА_2 не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону, а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно

ОСОБА_2 та дітей, а також ризиків настання насильства у майбутньому, суд першої інстанції дійшов помилкового та не обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Крім того, колегією суддів встановлено, що між сторонами на теперішній час існує спір щодо визначення місця проживання дітити - ОСОБА_4 , що регулюється, зокрема, нормами СК України та ЦК України. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Синельниківської міської ради, треті особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради, ОСОБА_1 про оскарження рішення. Зазначений спір не може бути вирішений шляхом застосування вказаних заявником заходів обмежувального припису, зокрема, шляхом видання обмежувального припису у вигляді заборони ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори зі спільною із заявником дитиною ОСОБА_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв*язку особисто або через третіх осіб.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 06.02.2020 року у справі № 753/8626/19.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду з ухвалення нового про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко