Справа № 219/1432/20
Провадження № 2/219/1519/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_3

до відповідача - ОСОБА_1 ,

про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції учасників справи

1.Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_4 ) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, в якому просить стягнути з останнього на свою неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2012 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 81 067, 23 грн.

2.Свої вимоги позивач обґрунтовує, тим, що рішенням Будьонівського районного суду м.Донецька від 27 листопада 2012 року у справі №2/0504/1873/2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2012 року до дня повноліття. Виконавчий лист №2/0504/1873/2012 від 19 грудня 2012 року подано до примусового виконання до державної виконавчої служби. Відповідно до довідки Бахмутського міськрайонного відділу ДВС загальний розмір заборгованості станом на 01 листопада 2019 року складає 81 067, 23 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти у позивача виникло право вимоги неустойки в сумі 81 067, 23 грн, яку просить стягнути з відповідача.

3.Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував та пояснив, що в рішення про стягнення аліментів є невідповідності у прізвищі та імені. Також наголосив, що не був обізнаний про рішення суду про стягнення аліментів через невідповідність виконавчому листі його адреси реєстрації, оскільки в них зазначено: АДРЕСА_1 , замість: АДРЕСА_1 . Стверджує, що про існування рішення про стягнення аліментів дізнався лише у травні 2018 року на блок-посту смт. Мангуш від працівників поліції, тому його вини у несплаті аліментів немає. Також звернув увагу суду на те, що завжди надавав кошти на утримання доньки, а розрахунок пені, здійснений позивачем, є невірним.

II.Процесуальні дії у справі

4.Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

5.Ухвалами суду від 18 березня 2020 року, 06 квітня 2020 року, 10 червня 2020 року та 02 липня 2020 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін.

ІІІ. Заяви, клопотання

6.Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. На позовних вимогах наполягає.

7.Відповідач та його представник у відзиві на позов та судовому засіданні проти позову заперечували. Відповідач пояснив, що дійсно має спільну доньку з позивачкою і визнав, що дійсно аліменти були стягнуті саме на її утримання, незважаючи на описку в імені. Також наголосив, що не був обізнаний про рішення суду про стягнення аліментів через невідповідність у виконавчому листі його адреси реєстрації, оскільки в них зазначено: АДРЕСА_1 , замість: АДРЕСА_1 . Стверджує, що про існування рішення про стягнення аліментів дізнався лише у травні 2018 року на блок-посту смт. Мангуш від працівників поліції, тому його вини у несплаті аліментів немає. Також звернув увагу суду на те, що завжди надавав кошти на утримання доньки, а розрахунок пені, здійснений позивачем, є невірним.

IV. Установлені судом фактичні обставини

8.Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 жовтня 2012 року сторони є батьками доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

9.Рішенням Будьонівського районного суду м.Донецька від 27 листопада 2012 року у справі №2/0504/1873/2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2012 року до дня повноліття.

10.19 грудня 2012 року був виданий виконавчий лист №2/0504/1873/2012 на виконання вказаного рішення суду, де вказано адресу боржника:

АДРЕСА_2 .З розрахунку заборгованості, виданого 19 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Сьоміною О.Я., вбачається, що заборгованість по аліментам за вищевказаним виконавчим листом станом на 01 листопада 2019 року становить 81 067, 23 грн. При цьому в період з серпня 2012 року по жовтень 2019 року аліменти взагалі не сплачувалися відповідачем, а в листопада 2019 року з нарахованих 1573,40 грн сплачено лише 1500 грн.

V.Норми права, які підлягають застосуванню

12.Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

13.Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

14.Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

15.Як вбачається із ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

16.Статтею 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено поняття неустойки. Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

17.Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

18.Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

19.Частиною 4 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

20.Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, висновки по яких суд у відповідності до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

VI.Оцінка суду

21.Як установлено судом рішенням Будьонівського районного суду м.Донецька від 27 листопада 2012 року у справі №2/0504/1873/2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2012 року до дня повноліття.

22.З розрахунку заборгованості, виданого 19 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Сьоміною О.Я., вбачається, що заборгованість по аліментам за вищевказаним виконавчим листом станом на 01 листопада 2019 року становить 81 067, 23 грн. При цьому в період з серпня 2012 року по жовтень 2019 року аліменти взагалі не сплачувалися відповідачем, а в листопаді 2019 року з нарахованих 1573,40 грн сплачено лише 1500 грн.

23.Указані факти визнані сторонами та не потребують додаткового доведення.

24.Водночас зі змісту виконавчого листа №2/0504/1873/2012 на виконання вказаного рішення суду, помилково вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 , замість: АДРЕСА_1 , що є дійсною адресою його реєстрації.

25.Ураховуючи зазначене, суд приймає до уваги заперечення відповідача про його необізнаність про існування обов`язку зі сплати аліментів до травня 2018 року (дата отримання інформації зі слів відповідача). Отже, суд виходить з того, що за період з травня 2018 року по листопад 2019 року (кінцева дата заявлених вимог) аліменти не сплачені з вини відповідача за відсутності доказів протилежного.

Перевіривши розрахунок неустойки, наданий позивачем, суд вважає його невірним і з розрахунку за період з травня 2018 року по листопад 2019 року сума неустойки складає 72 107,28 грн (травень 2018 - 1295,80х548х1%= 7100,98 грн, червень 2018 - 1295,80х518х1%=6712,24 грн, липень 2018 - 1270,40х487х1%=6186,85 грн, серпень 2018 - 1270,40х456х1%=5793,02 грн, вересень 2018 - 1270,40х426х1%=5411,90 грн, жовтень 2018 - 1417,00х395х1%=5597,15 грн, листопад 2018 - 1417,00х365х1%=5172,05 грн, грудень 2018 - 1417,00х334х1%=4732,78 грн, січень 2019 - 1509,40х303х1%=4573,48 грн, лютий 2019 - 1509,40х275х1%=4150,85 грн, березень 2019 - 1509,40х244х1%=3682,94 грн, квітень 2019 - 1583, 40х214х1%=3388,48 грн, травень 2019 - 1583,40х183х1%=2897,62 грн, червень 2019 - 1464, 40х153х1%=2240,53 грн, липень 2019 - 1464,40х122х1%=1786,57 грн, серпень 2019 - 1464,40х91х1%=1332,60 грн, вересень 2019 - 1464,40х61х1%=893,28 грн, жовтень 2019 - 1464,40х31х1%=453,96 грн).

26.Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

27.Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

28.Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві, не надано квитанції про сплату аліментів, доказів на спростування його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за період з травня 2018 року по листопад 2019 року, утворення такої заборгованості з незалежних від нього причин.

29.З врахуванням наведеного вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з урахування розрахунку суду і в межах заявленого до стягнення періоду.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

30.Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 256, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 (фактичне: АДРЕСА_4 ), РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 72 107,28 грн.

3. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 747,87 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25 серпня 2020 року.

Суддя Т.В. Давидовська

28.08.2020