РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м.Рiвне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Ковальова І.М.

з участю секретаря судового засідання Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:055:0291, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина. ЇЇ мама ОСОБА_4 у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, її рідний брат ОСОБА_5 , в свою чергу у встановлений законом строк відмовився від всього спадкового майна на користь ОСОБА_4 .

До складу спадкового майна в т.ч. входила земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:055:0291, площею 0,1000 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка на підставі рішення Рівненської міської ради від 18.01.2011р. № 1061 належала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 768580).

Оскільки, земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 перебувала у спільній сумісній власності без визначення часток свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку її мамі, ОСОБА_4 , не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько ОСОБА_5 , який заповів все належне йому на момент смерті майно їй, ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 вона у встановлений законодавством строк прийняла. Їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Свідоцтво на право на спадщину за заповітом на належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 земельну ділянку не видавалося, оскільки її правовий режим не змінився та вона надалі перебувала у спільній сумісній власності.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мама ОСОБА_4 , після смерті якої вона, як єдина спадкоємиця першої черги прийняла спадщину. Та їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0291 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га не видавалося, оскільки вказана земельна ділянка відповідно до витягу з ДЗК є такою, що перебуває у спільній сумісній власності у ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

10.06.2020р. їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 ) та Свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 )

Таким чином, на сьогоднішній день вона є єдиною спадкоємицею після смерті моєї мами ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , та єдиною спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5 , проте оформити своє право відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Василюти Любов Адамівни в позасудовому порядку не має можливості.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 09 годину 13 серпня 2020 року, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Представник позивача адвокат Пилипчук Л.М. подала суду заяву, в якій позов ОСОБА_2 підтримала та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та без участі позивача.

Представник Рівненської міської ради в судове засідання не прибув, заперечень з приводу позову не подав.

Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, виходячи з наступного.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди,земельну ділянку набуття спадкодавцем зазначеного права увстановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільнійсуміснійвласності, володіють і користуються ним спільно, якщоінше не встановленодомовленістюміж ними.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільнійсуміснійвласності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не становлено домовленістю, законом, або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст.86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом, У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, в т.ч., співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісноїв ласності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок за адресою АДРЕСА_1 (на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Свідоцтва про право на спадщину за законом виданих 10.06.2020р.) який розміщений на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:055:0291, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Відтак, земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:055:0291, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 яка перебувала в спільній сумісній власності ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ) право на яку успадкувала мама позивача ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) успадкована позивачем одноособово.

Згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом абозагальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Слід зазначити, що в інший спосіб, крім звернення до суду захистити своє право позивач не може.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за заповітом після смерті її дядька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Кеpуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:055:0291, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач : ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : Рівненська міська рада, місцезнаходження 33000, м.Рівне, вул.. Соборна,12 А

Cуддя: І.М.Ковальов