ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/207/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницький районний суд м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву скаржника ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецюст» на дії приватного виконавця щодо визначення вартості земельної ділянки.

Одночасно з поданням скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Ю.С. звернувся до суду із заявою про зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-3852/14 від 23.02.2015, виданим Дарницьким районний судом м. Києва, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 5 818 539 грн. 96 коп. заборгованості (ВП № 60217932).

Заява обґрунтована тим, що у разі не зупинення виконавчого провадження №60217932 на час розгляду скарги, у випадку задоволення скарги рішення суду неможливо буде виконати, оскільки виконавче провадження може бути закінчене у зв`язку зі стягнення в примусовому порядку заборгованості з боржника. Більше того наразі вже здійснюється примусовий продаж земельної ділянки, що належить скаржнику, на прилюдних торгах дата яких призначена 25.08.2020 ДП «Сетам».

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця щодо проведення оцінки майна т а визнання такою оцінки протиправною.

У Розділі 1 Глави 10 ЦПК України визначено склад питань, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 11 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок зупинення виконання виконавчих дій і передбачено виключні обставини, що зумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій.

Положеннями Розділу VII ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), в якому регламентовані дії суду стосовно звернення сторін виконавчого провадження зі скаргами на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не передбачена процесуальна можливість вжиття заходів забезпечення скарги.

З роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

ВССУ також зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця. ухвала ВССУ від 25.10.2017 у справі № 296/4819/17).

Положеннями Розділу VII ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), в якому регламентовані дії суду стосовно звернення сторін виконавчого провадження зі скаргами на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не передбачена процесуальна можливість вжиття заходів забезпечення скарги.

Враховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. 151, 152 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії виконавця шляхом зупинення реалізації майна, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150-153, 353-354, Розділу VII ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.О. Заставенко