Дата документу 12.08.2020
ЄУ № 942/938/20
Провадження №2-з/942/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року смт. Новопсков Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Агроінвест» про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до ТОВ «Схід-Агроінвест» про стягнення боргу за договорами позики у сумі 274 000 грн.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.07.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.08.2020.

11.08.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Схід-Агроінвест», на грошові кошти, що знаходяться на рахунках банківських установ, грошові кошти, що знаходяться в касі ТОВ «Схід-Агроінвест», в межах суми стягнення, що складає 274000 грн., і заборонити використання такого майна та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, встановивши обставини, у зв`язку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченими законом.

Однак, як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач не вказав підстав для забезпечення позову, не навів та не підтвердив належними доказами, що невжиття таких заходів, а саме накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки, кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду стосовно стягнення боргу за договорами позики.

В заяві заявник просив накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в банківських установа та в касі відповідача, однак не надав доказів, які б підтверджували відомості про рахунки, суму грошових коштів, які знаходяться на них, в якій саме банківській установі вони розміщені.

Відсутність доказів на підтвердження підстав для забезпечення позову та відомостей про рахунки відповідача не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Також позивачем не надано відомостей про належне відповідачу рухоме та нерухоме майно, місце його знаходження.

У відповідності до ч.6 ст.153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши заяву в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим його заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Агроінвест» про стягнення суми боргу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Луганському апеляційному суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: О.С. Стеценко