Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3454/20
Номер провадження: 2-о/225/275/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 серпня 2020 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з лютого 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 24.02.1980 року.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син - ОСОБА_3 .

Однак, в січні 1992 року шлюб між заявником та ОСОБА_2 був розірваний через прикре сімейне непорозуміння, однак колишнє подружжя продовжувало проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без офіційної реєстрації шлюбу аж до самої смерті ОСОБА_2 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник разом з колишнім чоловіком - ОСОБА_2 , весь час вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувались один про одного та свою дитину.

Більш того, заявник фактично знаходилась на утриманні ОСОБА_2 , який отримував пільгову пенсію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відсутність офіційної реєстрації шлюбу між заявником та ОСОБА_2 на момент смерті останнього є перешкодою в реалізації права заявника на отримання пенсії по втраті годувальника, що і стало приводом для звернення заявника до суду за захистом даного права.

Заявник та її представник в судове засідання 11.08.2020 року не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю, просили останні задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Заперечень з приводу визнання судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не надано.

Представник заінтересованої особи - Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. В свою чергу, у відзиві на позов заінтересована особа зазначила, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не надасть заявникові права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В такому випадку, на думку заінтересованої особи, виникає спір про право, що розглядається і порядку адміністративного судочинства, що є підставою для залишення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, судом встановлено наступне:

заявник - ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 24.02.1980 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одразу після одруження заявник з чоловіком та дитиною проживали та були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 в будинку батьків заявника, проживали разом з батьками однією родиною.

У 1984 році родина отримала квартири № 15 та № 34 в будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, з грудня 1984 року заявник з чоловіком та сином були офіційно зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_3 .

В 1991 році родина вирішила придбати будинок під дачне господарство шляхом обміну старого будинку та квартири батьків, в результаті чого батьки заявника переїхали жити до квартири заявника за адресою АДРЕСА_3 , а чоловік заявника (на той час) - ОСОБА_2 , зареєструвався в будинку за адресою АДРЕСА_5 .

В цей період стосунки між подружжям погіршились, чоловік заявника навіть на деякий час переїхав жити до дачного будинку за адресою АДРЕСА_5 , а заявник з батьками та дитиною продовжувала мешкати в квартирі за адресою АДРЕСА_3 .

В січні 1992 року шлюб між подружжям було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 30.01.1992 року, однак колишній чоловік продовжував повністю забезпечувати колишню дружину та дитину матеріально.

Влітку 1992 року відносини між колишнім подружжям остаточно налагодились, у зв`язку з чим заявник та її колишній чоловік знов почали проживати однією родиною за адресою АДРЕСА_3 , вже не реєструючи шлюб офіційно.

В 1993 році за наполяганням чоловіка заявник пішла з роботи та стала домогосподаркою. Влітку заявник з дитиною та чоловіком проживали разом на дачі за місцем реєстрації чоловіка - за адресою АДРЕСА_5 .

З лютого 2001 року, а саме, після продажу родиною дачного будинку по АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 знов зареєструвався в квартирі АДРЕСА_3 , та був зареєстрований й проживав за цією адресою до своєї смерті.

Заявник в судовому засіданні зазначила, що, мешкаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вони разом з ОСОБА_2 вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний сімейний бюджет, піклувалися один про одного та спільну дитину, допомагали один одному по господарству та виконували інші взаємні обов`язки, які притаманні подружжю.

Тісний зв`язок посилювався також відчуттям взаємоповаги та розумінням самотності в похилому віці, оскільки ані у заявника, ані у ОСОБА_2 не було інших близьких рідних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.06.2016 року. Організацію та оплату витрат на поховання здійснювала заявник.

Підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу стала наявність у заявника наміру звернутись до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для отримання пенсії по втраті годувальника.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для заявника має юридичне значення, оскільки породжуватиме юридичні наслідки, в даному випадку право на отримання пенсії по втраті годувальника. Іншого порядку встановлення зазначеного факту, аніж шляхом звернення до суду, законом не визначено.

Згідно акту №б/н від 15.07.2020 року, що складений у присутності двох свідків та засвідчений головою вуличного комітету, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 проживав за вказаною адресою по день смерті (а.с.12).

Також, з довідки №б/н від 16.06.2020 року, що видана КП «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 01.02.2001 року і по день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.14).

Викладені в заяві обставини підтверджені також показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним сином заявниці та померлого ОСОБА_2 , під присягою зазначив, що його батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 все життя, зокрема, у період з лютого 2001 року по 25 червня 2016 року, проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, навіть після офіційного розірвання шлюбу, мали спільний бюджет та господарство.

Свідок ОСОБА_4 , що протягом 25 років є сусідкою заявника та її родини, під присягою зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 все життя проживали разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство та піклуватись про свою родину. Поводили себе завжди, як справжнє подружжя. Про розірвання шлюбу між ними ніхто з оточуючих навіть не здогадувався. Факт проживання заявника - ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу у період з лютого 2001 року по 25 червня 2016 року повністю підтвердила.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, суд виходив з наступного:

відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з положеннями п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Водночас, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника».

Як вбачається з прохальної частини заяви, ОСОБА_1 (заявник) просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 01.02.2001 року.

Разом з цим, згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №303/2865/17 від 19.03.2020 року, положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене ст. 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 25 червня 2016 року.

В свою чергу, твердження Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з приводу того, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не надає заявникові права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», наявності спору про право та, відповідно, наявності правових підстав для залишення заяви без розгляду, суд вважає передчасними та вважає за доцільне зауважити, що предметом розгляду у даній справі є лише встановлення певного факту (в даному випадку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу), що мав чи/або не мав місце у певний період часу.

Звернення ж заявника, у разі визнання судом зазначеного вище факту, до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою про призначення пенсійних виплат тощо є правом заявника, реалізація якого залежить виключно від його волевиявлення.

Отже, на думку суду, спір про право, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, матиме місце у разі відмови Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в призначенні заявникові пенсійних виплат за результатами відповідного звернення.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 26, ), Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, 24) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, у період з 01 січня 2004 року по 25 червня 2016 року.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений 17.08.2020 року.

Суддя О.В. Довженко