Справа № 523/9332/20
Провадження №2-о/523/266/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Суворовська державна нотаріальна контора Одеського нотаріального округу про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд:

- встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , належить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Одеською державною нонаріальною конторою 06.06.1997 року на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_2 . Їй на праві власності належало 3/4 частин будиноволодіння по АДРЕСА_1 . Ще за життя, вона склала заповіт, який заповіла заявнику 3/4 частини вищевказаного будинковолодіння. Заявник прийняв спадщину, оформив її нотаріально і 06.06.1997 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Під час складання даного Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, було виявлено розбіжності. його прізвище було помилково вказано, як « ОСОБА_1 » замість правильного, « ОСОБА_1 » , внаслідок чого виникли неузгодженості між документами, що посвідчують його особу та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу.

Зроблена помилка порушує права заявника як власника нерухомого майна.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила.

Судом встановлено:

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 20.1998 року вбачається, що прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_1 ».

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі заявника - ОСОБА_2 , якій належало 3/4 частин будиноволодіння по АДРЕСА_1 прийняв спадщину, яку оформив нотаріально 06.06.1997 року та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

При складанні вищевказаного свідоцтва прізвище заявника було помилково вказано як « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на вищевказане, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Суворовська державна нотаріальна контора Одеського нотаріального округу про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , належить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Одеською державною нонаріальною конторою 06.06.1997 року на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня складення його повного рішення.

Повний текст рішення складено 30.07.2020 року.

Суддя