Дата документу 18.08.2020
Справа № 334/4613/20
Провадження № 2-о/334/223/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся з ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки, заповненої 27.12.1946 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 ».

Одночасно з заявою ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. У клопотанні заявник зазначає, що є пенсіонером, отримує пенсію як інвалід 3-ї групи в розмірі 1638,00 грн. на місяць, інших доходів не має.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

Згідно ч. 1 с. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах, суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надано копію довідки №3174 від 02.07.2020 року про розмір державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства 3 групи,з якої вбачається, що з січня по червень 2020 року розмір допомоги складав 1638,00 грн. на місяць. Якщо враховувати, що це було єдине джерело доходу протягом останнього року, то розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника (1638,00 грн. * 12=19656,00 грн. 5 відсотків = 982,80 грн.). Сам факт того, що заявник є пенсіонером та інвалідом 3 групи не є абсолютною підставою для звільнення судового збору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Проте враховуючи майновий стан заявника, що він звертається з вимогами про встановлення юридичного факту з метою призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника, та з метою надання особі можливості доступу до правосуддя, суд вважає за потрібне зменшити розмір судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Зменшити розмір судового збору, який має бути сплачений ОСОБА_1 за подання заяви про встановлення факту належності трудової книжки та встановити його в розмірі 210 грн. 20 коп.

Залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області без руху.

Надати заявнику термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали про залишення заяви без руху у строк, встановлений судом, заява вважатиметься не поданою та повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.