Справа № 462/4759/20
УХВАЛА

13 серпня 2020 року м.Львів

13 серпня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 11.08.2020 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору поставки та стягнення коштів шляхом накладення заборони відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме,: квартиру загальною площею (кв.м.): 90, 5, житловою площею (кв.м.): 41, 1, що складається з 2 кімнат і знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерумого майна:00, та накладення заборони відчуження транспортного засобу INFINITI модель QX50, рік випуску 2017, що належить ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 .

Як обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_1 готується позовна заява до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору поставки №021 від 10.10.2019 р., стягнення коштів в сумі 12000, 00 доларів США, 3% річних в сумі 5704, 06 та моральної шкоди в розмірі 150000, 00 грн. в цілому ціна позову становитиме 528640, 06 грн. Вказує, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, не виконує тривалий час свої зобов`язання на значну суму, кошти не повертає. Така поведінка прямо вказує на те, що відповідач чинитиме перешкоди у встановленні істини у справі, а також перешкоди для захисту позивачем своїх прав, виконання рішення суду в частині стягнення коштів. Крім того, ФОП ОСОБА_3 серед осіб, які користувалися її послугами у м.Київ має негативну ділову репутацію. Ризик невиконання рішення суду, на думку представника заявника, підтверджується тим, що ОСОБА_3 розпочала терміновий розпродаж свого майна, зокрема автомобіля. Наголошує, що виходячи із ціни позову, який буде заявлено, справа не відноситься до категорії малозначних, а у випадку відсутності забезпечення позову, стягнення з відповідача такої значної суми стане неможливим. Посилається на практику ЄСПЛ.

Заява про забезпечення позову розглядається згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України передбачено вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову. Зокрема, така повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Представник заявника зазначає, що заяву про забезпечення позову подано відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, за місцем проживання та перебування позивача. Так, місцем проживання та перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Згідно положень ЦПК України під місцем проживання фізичної особи розуміється зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування (ч. 1 ст. 27).

Разом зі тим, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання особи підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно з ч. 10 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Аналізуючи зазначені норми права, суд вважає, що єдиною офіційною адресою місця проживання особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання та відомості про таке місце проживання мають бути відображені в паспорті або іншому документі, що засвідчує право на постійне проживання в Україні.

За наведених обставин, суд критично ставиться до доданих до заяви на підтвердження місця проживання та перебування заявника відповіді на адвокатський запит керівника ОСББ «На Кульпарківській» №14 від 31.07.2020 про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 та постійно проживає за вказаною адресою, а також витягу про державну реєстрацію прав №34440177 від 11.06.2012, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником квартири за згаданою адресою.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Слід зауважити, що згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. проведено державну реєстрацію іпотеки щодо об`єкту нерухомого майна, відносно якого представник заявника просить вжити заходи забезпечення позову, а саме квартири загальною площею (кв.м.): 90, 5, житловою площею (кв.м.): 41, 1, що складається з 2 кімнат і знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 . При цьому, іпотекодержателем є ОСОБА_4 . Однак представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову не зазначено жодних даних про таку особу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Вимоги закону щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову є імперативними, а отже, їх додержання є обов`язковим.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову представнику заявника, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про забезпечення позову повернути представнику заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору, сплаченого при поданні заяви до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць