АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року

м. Чернівці

справа №725/6271/19

провадження №822/566/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Лисака І.Н.,

секретар Вовкун Н.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2020 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Нестеренко Є.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації (далі - ЧКОБТІ) про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначала, що їй належить на праві приватної власності будинок, який розташований на земельній ділянці площею 190 кв.м., яку вона отримала у постійне користування, на підставі рішення Чернівецької міської ради від 14 серпня 1953 року №744, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

09 листопада 2010 року позивач звернулась до ЧКОБТІ і заявою провести обстеження домоволодіння за вищевказаною адресою та виготовити технічний паспорт, на підставі матеріалів первинної інвентаризації по обміру земель та реєстрації документів на право користування земельною ділянкою кварталу №178, з метою подальшого внесення відомостей в Реєстр прав власності та надання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Для здійснення належного обстеження працівнику ЧКОБТІ ОСОБА_2 було надано інвентарну справи на будинок АДРЕСА_1 та погоджений усіма відповідними службами проект на добудову у зазначеному домоволодінні.

29 грудня 2010 року вказаним працівником було здійснено обстеження земельних ділянок з будівлями та спорудами, складено абрис та ескіз, на підставі яких було виготовлено схематичний план від 04 січня 2011 року.

Однак, працівником ЧКОБТІ, у технічний паспорт від 04 січня 2011 року внесено неправдиві паспортні відомості щодо земельної ділянки, які суперечать рішенню Чернівецької міської ради від 14 серпня 1953 року №744, матеріалам первинної інвентаризації по обміру земель та реєстрації документів на право користування земельної ділянки кварталу №178, згідно яких площа земельної ділянки вищевказаного домоволодіння складає 191 кв.м. замість 190 кв.м.

Працівник ЧКОБТІ ОСОБА_2 змінив місце проходження суміжної межі між домоволодінням АДРЕСА_1 та домоволодінням АДРЕСА_2 , а також формулу підрахунку площі та допустив арифметичні помилки.

У зв`язку із вищезазначеними недоліками, допущеними працівником ЧКОБТІ, позивач відмовилась отримувати технічний паспорт від 04 січня 2011 року, оскільки він порушує її законні інтереси, прямо та незаконно обмежує її цивільні права у користуванні земельною ділянкою.

На підставі вищевикладеного, просить суд, зобов`язати виконавця робіт -ЧКОБТІ, у технічному паспорті від 04 січня 2011 року, на схематичному плані від 04 січня 2011 року домоволодіння по АДРЕСА_1 усунути допущені істотні недоліки, а саме: зазначити, на схематичному плані від 04 січня 2011 року вказаного домоволодіння суміжну межу зі сторони домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , по усій довжині земельної ділянки, відповідно до формули 13.2х14.4, згідно експлікації земельних площ присадибних ділянок (по угіддям) кварталу № 178 , журналу зовнішніх обмірів по формулі 13.2x14.4, заключення про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою будинку по АДРЕСА_3 площею 190 кв.м.; зобов`язати виконавця робіт ЧКОБТІ виправити арифметичну помилку у технічному паспорті від 04 січня 2011 року у таблиці схематичного плану від 04 січня 2011 року домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме, площу земельної ділянки, відповідно до рішення Чернівецької міської ради від 14 серпня 1953 року № 744, зазначити 190 кв.м.; зобов`язати виконавця робіт ЧКОБТІ видати ОСОБА_1 технічний паспорт від 04 січня 2011 року на вказане домоволодіння; вирішити питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої виконавцем робіт ЧКОБТІ на протязі дев`яти років та звільнити позивача від сплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про захист прав споживачів відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач могла довідатись про порушення свого права через 30 діб від часу укладення договору 09 листопада 2010 року № БІ-0017810 на виконання робіт з державної реєстрації права власності та технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, оскільки саме такий строк виконання робіт був визначений у замовленні № БІ-0017810 від 09 листопада 2010 року, що відповідно до ст. 261 ЦК України є початком перебіг строку позовної давності.

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду у листопаді 2019 року, тобто після спливу позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Зокрема, суд першої інстанції, під час розгляду справи, не вирішив питання щодо розгляду клопотання позивача від 10 грудня 2012 року про поновлення строку позовної давності, що в свою чергу позбавило позивача процесуального права на оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої відмови.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу до суду не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від10 червня 1986 року.

Рішенням виконкому Чернівецької міської ради №744 від 14 вересня 1953 року зареєстровано за користувачами будівельного кварталу №178 будинку АДРЕСА_1 190 кв.м. земельних площ.

Згідно схематичного плану будівельного кварталу №178 експлікації земельних площ присадибних ділянок загальна площа за домоволодінням АДРЕСА_1 становить 190 кв.м.

Згідно заключення про реєстрацію документів на право користування земельними ділянками АДРЕСА_1 , розмір земельної ділянки по фактичному користуванні становить190 кв.м.

Згідно журналу зовнішніх обмірів від 06 листопада 1953 року загальна площа домоволодіння АДРЕСА_4 ) становить 190 кв.м.

Відповідно до схематичного плану присадибної ділянки АДРЕСА_1 , складеного 06 червня 1953 року, її загальна площа становить191 кв.м.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 травня 2011 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який за знаходиться по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 .

Згідно договору № БІ-0017810 від 09 листопада 2010 року ОСОБА_1 та ЧКОБТІ заключили договір на виконання робіт по технічній інвентаризації АДРЕСА_1 .

Згідно замовлення № БІ-0017810 від 09 листопада 2010 року, за виконання робіт за договором, позивачкою було сплачено аванс 399 гривень. Термін виконання робіт 30 діб.

03 жовтня 2013 року № 2027 ЧКОБТІ повідомило позивача про виконання робіт щодо проведення технічної інвентаризації за вищевказаною адресою, що не заперечувалося останнім в судовому засіданні.

На схематичному плані інвентаризаційної справи по АДРЕСА_1 техніком ЧКОБТІ була допущена технічна помилка в площі земельної ділянки, замість 190 кв.м. зазначено 191 кв.м.

Позивач відмовилась отримати виготовлений технічний паспорт, зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в позові у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відмовляючи в позові у зв`язку із застосуванням позовної давності, суд першої інстанції насамперед повинен був встановити наявність факту порушення суб`єктивного цивільного права особи, яка звернулася за його захистом.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 442/8247/16-ц.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в позові слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю, виходячи з наступного.

Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (далі-Інструкція) затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 (у редакції на час виникнення правовідносин), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року № 582/5773, визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об`єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об`єктів; установлення вартості об`єктів. Технічним паспортом визначається виключно технічна характеристика нерухомого майна його власника.

У відповідності до пункту 1.2. Розділу 1 цієї Інструкції технічна інвентаризація проводиться у таких випадках:

- перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту;

-перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва;

- перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Переліку підстав для відмови в проведенні інвентаризаційних робіт Інструкція не містить.

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти, які скріплюються підписом керівника та печаткою суб`єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

У пункті 1.5 Інструкції передбачено, що інвентаризаційна справа формується і ведеться на кожен об`єкт нерухомого майна на весь час його існування та зберігається в органі державної реєстрації прав за місцезнаходженням такого об`єкта.

Пунктом 3.1 Інструкції регламентовано, що технічній інвентаризації підлягають об`єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди, а також вбудовані та окремо розташовані захисні споруди.

Роботи з інвентаризації всіх об`єктів повинні здійснюватися на замовлення та за обов`язковою участю замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обов`язковим підписанням ним (ними) цих документів. При проведенні технічної інвентаризації визначення вартості об`єктів виконується за бажанням замовника.

На кожний об`єкт (у тому числі на захисні споруди) заводиться окрема інвентаризаційна справа і запроваджується літерування та нумерація будинків, допоміжних будівель та споруд.

Пунктом 3.2 Інструкції передбачено, що обміру підлягають будинки, квартири (кімнати, жилі блоки, секції в гуртожитках), господарські будівлі та споруди, передбачені в розділі 2. Будівлі тимчасового характеру (навіси, палатки, кіоски, накриття, літні душі, теплиці, покриті поліетиленовою плівкою, тощо) обміряються та включаються до матеріалів інвентаризації. Це будівлі - збірно-розбірні, без фундаменту, з недовговічного матеріалу, сезонного використання (без утеплення основних огороджувальних конструкцій).

Відповідно до пункту 11 Інструкції, у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, суб`єкти господарювання вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення.

З контексту наведених положень Інструкції вбачається, що технічна інвентаризація - це комплекс робіт з обстеження, обміру будівлі, приміщення з метою визначення їх стану, та внесення отриманих даних в спеціальну форму. В результаті інвентаризації видається технічний паспорт.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не наведено мотивів та не надано належних доказів, які б свідчили, що внаслідок допущеної технічної помилки в технічному паспорті порушено її права та інтереси, оскільки технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а лише констатує його наявність із зазначенням адреси, плану та технічних характеристик.

Щодо доводів апелянта про надання у власність чи користування земельної ділянки, встановлення меж земельної ділянки, визначення її розміру та кофігурації, вирішується відповідно до норм земельного законодавства.

Технічний паспорт на нерухоме майно не встановлює та не визначає межі земельної ділянки, її розмір та конфігурацію.

Межі земельних ділянок встановлюються Державним актом про право користування / власності на земельну ділянку, свідоцтвом про право користування / власності на земельну ділянку або договором оренди земельної ділянки, на підставі відповідної землевпорядної документації.

Технічним паспортом визначається виключно технічна характеристика нерухомого майна його власника.

Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 встановлено, що технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна;

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 17 серпня 2020 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О.Одинак

І.Н.Лисак