Справа № 454/2124/19 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Галини Михайлівни на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

08.09.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Галина Михайлівна звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів визначених рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2008 року у справі № 2-1499/2008, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 з ј частини всіх видів його заробітку на тверду грошову суму 1400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Г.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, без врахування фактичних обставин справи.

Ухвалюючи рішення, суд не зазначив обставин, що мають істотне значення для зміни способу стягнення аліментів, не оцінив доказів про погіршення матеріального стану позивача.

До 05.04.2019 року позивач працював у ТзОВ «Скомекс» на посаді водія навантажувача, а відтак аліменти стягувалися з нього шляхом відрахування від заробітку.

Позивач звільнений з роботи в квітні 2019 року, матеріальний стан його значно погіршився. На даний час позивач немає постійної роботи, обходиться тимчасовими заробітками, його заробіток має нерегулярний, мінливий характер. Позивач звільнився з роботи через погіршення стану здоров`я, що потребує додаткових коштів на лікування. Зазначає, що на утриманні позивача перебуває пасинок ОСОБА_4 , 2004 року народження. Вважає, що зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Г.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31.10.2008 року з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_3 , 2003 р.н. у розмірі ј частини від всіх його доходів щомісячно, починаючи з 26.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6).

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 вересня 2015 року ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), що не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України (далі СК).

Згідно частини другої статті 182 СК ( у редакції чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-У111) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-УІІІ частину другу статті 182 СК викладено у такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.»

Згідно частини другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батько ( батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій ст.192 СК прописано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, поліпшення чи погіршення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс/13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх із способом присудження ( частина третя ст.181 СК). Стаття 192 тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому засіданні підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту статті 192 СК свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК.

Відмовляючи позивачу у зменшенні розміру аліментів, судом першої інстанції враховано, що позивач є особою працездатного віку, обмежень у працевлаштуванні, інвалідності йому не встановлено,звільнений з останнього місця роботи за угодою сторін, а не за станом здоров`я як зазначено у апеляційній скарзі.

Згідно довідки начальника Львівського державного ліцею з посиленою військовою фізичною підготовкою ім. Героїв Крут Семенюк О.О., який приходиться пасинком для позивача ОСОБА_1 навчається в 10 класі, знаходиться на повному державному утриманні, стипендії не отримує (а.с.19). Суд зазначає, що такий має рідних батьків, які зобов`язані його утримувати.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, не вбачає обставин, які б погіршували матеріальне становище ОСОБА_1 та вважає за можливим та доцільним сплачувати таким аліменти на утримання дочки від першого шлюбу у розмірі визначеному рішенням суду.

Частиною першою ст. 367 ЦПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та переглядає законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Галини Михайлівни залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк