Справа № 133/524/20
Провадження № 22-ц/801/1652/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

18 серпня 2020 рокуСправа № 133/524/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Світанок» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить про відстрочення сплати судового збору але до апеляційної скарги не надано жодних доводів на підтвердження даної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Доводи про відсутність можливості сплати судового збору без надання доказів наведеного не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підставі викладеного вище, у зв`язку з ненаданням жодних доказів на підтвердження доводів клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

Згідно з п. 3 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи викладене, апелянту необхідно сплатити суму судового збору за подачу цієї апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн. на зазначені нижче реквізити, про що надати суду оригінал платіжного документа або надати докази на підтвердження клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору у порядку встановленому ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Реквізити рахунку для оплати судового збору: Отримувач коштів: УК у м.Вінниці /отг м.Вінниця/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38054707, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0002856 , Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Статтею 356 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

За змістом пунктів четвертого-п`ятого частини першої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

У мотивувальній частині апеляційної скарги зазначено про те, що ОСОБА_1 оскаржується рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Світанок» про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними, проте, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Тобто зазначено рішення , яке у цій справі не ухвалювалось.

Отже вимоги апеляційної скарги не узгоджуються з її змістом та матеріалами цивільної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги, а саме: подати апеляційну скаргу в новій редакції, оформлену відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, в якій усунути недоліки вказані в цій ухвалі, відповідно до п.2 ч.4 ст. 356 ЦПК України додати копії нової редакції скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості усіх учасників справи та подати доказ про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2020 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин