ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 656/528/19 Головуючий в І інстанції Крисанова В.І.
Номер провадження 22ц-819/830/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарСікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» на рішення Іванівського районного суду Херсонської області у складі судді Крисанової В.І. від 05 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «СПГ «Афіни» про дострокове розірвання договору оренди землі.

Позов обґрунтувала тим, що у 2007 році між ТОВ Українсько-грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» в особі директора Чумбаша В.Г. та її матір`ю ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі площею 8,6497 га, кадастровий номер :03:001:0068, розташованої на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області, зареєстрований у Державному реєстрі земель 28.03.2007 р. за № 96.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2018 року, виданого державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області Черниш Л.І., позивачка є власником вказаної земельної ділянки.

Після прийняття спадщини у грудні 2018 року вона письмово звернулась до відповідача про розірвання договору. У січні 2019 року отримала відповідь від орендатора про те, що строк дії договору оренди землі закінчується 31.12.2025 р., розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено. У червні 2019 року звернулась до відповідача повторно, надавши проект угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, але відповіді не отримала.

Пунктом 40 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Просить суд розірвати договір оренди землі, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» в особі директора Чумбаша В.Г. на земельну ділянку площею 8,6497 га кадастровий номер :03:001:0068, розташованої на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 05 березня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ СГП «Афіни» подало на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у позові ОСОБА_1 до ТОВ СГП «Афіни» відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що підстави для внесення змін до умов договору оренди землі встановлені у п.36 договору, а для розірвання у п. 39 договору.

Вказані умови договору, а саме пункти 36, 39, 40 взаємопов`язані один з одним і обов`язково повинні дотримуватися обома сторонами договору при вирішенні питання щодо розірвання договору, як це передбачено ст.629 ЦК України.

Зазначає, що договір оренди земельної ділянки при переході права власності до спадкоємця може бути розірваний в односторонньому порядку виключно за умови невиконання орендарем обов`язку сплати орендної плати, як це встановлено у п.39 договору.

Відсутність у п.40 договору конкретного посилання на пункти 36, 37, 39 договору не є безумовною підставою для висновку, що п. 40 є самостійним, так як у цьому пункті конкретно зазначаються умови інших пунктів цього договору, які підлягають обов`язковому застосуванню. В іншому випадку сторони не дійшли б згоди стосовно умов 40-го пункту договору.

Вказує, що на день оскарження рішення суду першої інстанції за орендодавцем рахується переплата по орендні платі на користь позивача в сумі 911, 32 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 її доводи не визнає, просить рішення районного суду залишити без змін. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що мотиви, зазначені в апеляційній скарзі, суперечать положенням, на які посилається сам апелянт. Крім того, посилання апелянта про наявність переплати по орендній платі також не відповідає дійсності, адже на даний час у відповідача перед позивачкою існує заборгованість щодо сплати орендної плати за 2019, 2020 роки.

Укладаючи у 2007 році договір оренди землі, сторони погодили його умови, зокрема за взаємним погодженням визначили зміст п.40 договору, в якому встановили самостійну підставу для його розірвання. У вказаному пункті не міститься посилань на п.39 або на інші положення та пункти договору.

У судовому засіданні представник ТОВ СГП «Афіни» доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивачки адвокат Пестрецова Р.Г. доводи апеляційної скарги не визнала, вважала її безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у 2007 році між Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що 28.03.2007 року у державному реєстрі земель вчинено запис за № 96 (далі договір оренди землі) (а.с.6-7).

08 квітня 2015 р. між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою були внесені зміни, зокрема в п. 8 додаткової угоди та зазначено, що договір укладений на строк до 31 грудня 2025 (а.с.12).

ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної ділянки площею 8,6497 га (кадастровий номер :03:001:0068) після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2018 р. (а.с.13).

Право власності на земельну ділянку площею 8,6497 га з кадастровим номером :03:001:0068, розташовану на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області зареєстровано за ОСОБА_1 14 серпня 2018 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 134261605 (а.с.14).

Згідно п.40 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни або розірвання договору.

28 грудня 2018 року позивачка повідомила директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» про припинення дії договору оренди земельної ділянки та повернення їй земельної ділянки (а.с.16).

На повідомлення ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки директор ТОВ «СГП «Афіни» направив їй відповідь про відмову у розірванні договору оренди землі, посилаючись на те, що строк дії договору закінчується 31.12.2025 р., дострокове розірвання договору оренди є безпідставним та суперечить вимогам діючого законодавства (а.с.17).

22 червня 2019 р. ОСОБА_1 повторно звернулась з листом до ТОВ «СГП «Афіни» про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на своє право, передбачене п. 40 договору оренди землі (а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час укладення договору оренди землі, в п. 40 сторони погодили підстави для його розірвання, зокрема перехід права власності на орендовану земельну ділянку. Підстава для розірвання договору оренди землі, зазначена в п. 40 є самостійною підставою та не місить посилання на п. 37 та п. 39. Позивач, як новий власник земельної ділянки двічі 28.12.2018 р. та 22.06.2019 р. попередила відповідача про намір розірвати договір оренди землі. Відповідач не дотримався порядку розірвання договору оренди землі тим, що відмовив позивачу, з посиланням на те, що строк дії договору не закінчився. Суд вважав відмову безпідставною, оскільки вона суперечить умовам договору та є підставою для його розірвання в судовому порядку.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Частинами 2 та 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ч.1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час укладення договору, договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка є чинною на час пред`явлення позову про розірвання договору оренди, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час укладення договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Враховуючи те, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ Українсько-грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни», оскільки сторони при укладенні договору (п.40) дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що пункти 36, 39, 40 договору взаємопов`язані один з одним і обов`язково повинні враховуватися обома сторонами договору при вирішенні питання щодо розірвання договору, як це передбачено ст.629 ЦК України, колегія суддів розцінює як суб`єктивне тлумачення апелянтом умов договору, без посилання ним на норми права, а тому не приймає їх до уваги .

Вказівка в апеляційній скарзі на те, що на день оскарження рішення суду першої інстанції за орендодавцем рахується переплата по орендні платі на користь позивача в сумі 911,32 грн. не свідчить про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки позивач не позбавлений права на вирішення спору про повернення зайво сплачених сум в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті судом першої інстанції були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Афіни» залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 14 серпня 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова