Справа № 713/366/20
Провадження №2/713/224/20
12.08.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар Алла Миколаївна, про визнання права власності, -
Стислий виклад позиції позивачки.
Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання права власності до відповідачки ОСОБА_2 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М.
Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.
Заяви (клопотання) учасників справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.
В судове засідання третя особа державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від третьої особи державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, щодо позовних вимог заперечень немає.
Процесуальні дії у справі.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивачки та її представника щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтві про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого 20.05.2019 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради, Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №26.
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.10.2019 року встановлено юридичний факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , понад п`ять років у період з листопада 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення. Рішення набрало законної сили 28.11.2019 року.

У період спільного проживання позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_3 22.07.2016 року придбали автомобіль марки ВАЗ 21150, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 .

При зверненні з даним позовом до суду позивач ОСОБА_1 посилається на загальні вимоги щодо інституту спільної сумісної власності подружжя.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно п.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбними договором.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 368 ч.3 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до роз`яснень у п.п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-2333цс15 від 25.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 надано належні докази, які підтверджують той факт, що автомобіль марки ВАЗ 21150, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , придбаний за спільні кошти, у період спільного проживання як подружжя, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки ВАЗ 21150, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , як спільна сумісна власність подружжя, є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі ст.ст.60, 63, 70, 71 СК України, ст. 368 ч.3, 392 ЦК України, п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 110, 141, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати транспортний засіб марки ВАЗ 21150, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля марки ВАЗ 21150, 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати, а саме судовий збір в сумі 840 (Вісімсот сорок) гривень 80 (Вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП - НОМЕР_5 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа:

Державний нотаріус Кіцманська державна нотаріальна контора Беженар А.М., місцезнаходження юридичної особи: м.Кіцмань вул.Сковороди, 3, Чернівецької області.

Суддя І. А. Кибич