Справа 556/821/20
Номер провадження 2/556/276/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2020 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про встановлення факту постійного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з 01.08.1987 року позивачка вступила в члени колгоспу ім. Свердлова, що в с. Кідри Володимирецького району Рівненської області та прийнята там на роботі стажером головного бухгалтера.

З 07.06.1988 року ОСОБА_1 , стала працювати у даному колгоспі на посаді головного бухгалтера. Звільнена була з роботи 29.06.1991 року.

Разом з тим, будучи працевлаштованою, позивачка 29.10.1988 року уклала шлюб з ОСОБА_2 та отримала прізвище « ОСОБА_1 ». Дівоче прізвище позивачки « ОСОБА_1 ». На час одруження вона була вагітна і за два місяці до народження дитини пішла у відпустку по вагітності та пологах.

З 20.12.1988 року позивачка з чоловіком переїхали з с.Кідри Володимирецького району та стали фактично проживати в м. Кузнецовську (нині - місто Вараш) Рівненської області, оскільки бажали, щоб там народилась дитина. Вони жили в кімнаті їхніх друзів, а саме колеги чоловіка,- ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з чоловіком народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується її свідоцтвом про народження. Донька ОСОБА_6 народилась в місті Кузнецовську, про що вказано у її свідоцтві про народження.

За два місяці після народження дитини у ОСОБА_1 , закінчилась відпустка по вагітності та пологах та розпочалась відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Весь цей час ОСОБА_1 , з сім`єю проживали в місті Кузнецовськ Рівненської області.

Разом з тим в період з 06.08.1987 року по 30.07.1990 року позивачка залишалась зареєстрована в с. Кідри, хоча там фактично не проживала.

Відповідно до довідки Кідрівської сільської ради від 20.08.2019 та від 10.12.2019 року у вказаний період часу позивачка була не лише зареєстрована, а й проживала у даному населеному пункті - с. Кідри, що є помилковим та підлягає виправленню.

26.06.1991 року ОСОБА_1 , працевлаштувалась в місті Кузнецовськ в одному з управлінь Рівненської АЕС (запис № 8 у трудовій книжці).

При тому своє місце проживання в місті Кузнецовську ОСОБА_1 , зареєструвала 07.09.1990 року в квартирі АДРЕСА_2 обдаси, яку чоловік отримав на підставі ордеру № 11891 від 20.08.1990 року для проживання сім`ї.

Після отримання квартири позивачка разом із сім`єю туди переїхали, де проживаємо і на даний час.

Відтак вказує, що у період з 20.12.1988 року і по час реєстрації місця проживання в місті Кузнецовську, ОСОБА_1 , не проживала в с. Кідри, а проживала в м. Кузнецовську.

Встановлення факту проживання заявниці в зоні посиленого радіологічного контролю, надасть позивачці статус потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС та право на відповідні пільги, в тому числі право на вихід на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, окрім іншого підтверджується тим, що їй було видано посвідчення громадянина, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

26.06.2020 року представником позивачки було подано до суду клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року було задоволено дане клопотання та змінено неналежно відповідача Кідрівську сільську раду Володимирецького району Рівненської області на належного Каноницьку сільську раду Володимирецького району Рівненської області.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

В судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явилися, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Каноницької сільської ради Володимирецького району в судове засідання не з`явився але надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника заявлені вимоги визнають в повному обсязі.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Здовбиця, Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , який виданий Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 05.01.2001 року.

Також в судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 яке видане Здовбицькою сільською радою Володимирецького району 29.10.1988 року, актовий запис №27, позивачка одружилася та отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

З 01.08.1987 року ОСОБА_1 , вступила в члени колгоспу ім. Свердлова, що в с. Кідри Володимирецького району Рівненської області та була прийнята там на роботі стажором головного бухгалтера, що підтверджується трудовою книжкою№ НОМЕР_3 .

З 07.06.1988 року ОСОБА_1 , почала працювати у колгоспі ім. Свердлова, що в с. Кідри Володимирецького району Рівненської області на посаді головного бухгалтера. Звільнена була з роботи 29.06.1991 року, що підтверджується трудовою книжкою№ НОМЕР_3 .

З 20.12.1988 року позивачка з чоловіком переїхали з с.Кідри Володимирецького району та стали фактично проживати в м. Кузнецовську (нині - місто Вараш) Рівненської області, оскільки бажали, щоб там народилась дитина. Вони жили в кімнаті їхніх друзів, а саме колеги чоловіка,- ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видано відділом Кузнецовського міського ЗАГС Рівненської області. Отже з цього вбачається, що дочка позивачки ОСОБА_6 народилась в місті Кузнецовську.

Також в судовому засіданні встановлено, що за два місяці після народження дитини у ОСОБА_1 , закінчилась відпустка по вагітності та пологах та розпочалась відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується архівними витягами з протоколу № 5 від 29.04.1989 року та протоколу № 22 від 12.03.1990 року. Весь цей час ОСОБА_1 , з сім`єю проживали в місті Кузнецовськ Рівненської області.

Разом з тим судом встановлено, що в період з 06.08.1987 року по 30.07.1990 року позивачка залишалась зареєстрована в с. Кідри Володимирецького району Рівненської області, хоча там фактично не проживала.

Відповідно до довідки яка видана Кідрівською сільською радою від 10.12.2019 року вбачається, що в період з 06.08.1987 року по 30.07.1990 року ОСОБА_1 , була не лише зареєстрована, а й проживала у даному населеному пункті - с. Кідри. Дана довідка містить описку оскільки в судовому засіданні встановлено протележне та підтверджується матеріалами справи.

З наведеного вбачається, що Кідрівською сільською радою погосподарський облік було проведено з порушенням вимог, а саме невірно зазначено відомості про дату реєстрації ОСОБА_1 та фактичного її проживання на території сільської ради, чим на даний час порушені її права на отримання різного роду компенсацій та пільг.

З 26.06.1991 року ОСОБА_1 , працевлаштувалась в місті Кузнецовськ в одному з управлінь Рівненської АЕС, що підтверджується записом № 8 у трудовій книжці.

Своє місце проживання в місті Кузнецовську ОСОБА_1 , зареєструвала 07.09.1990 року в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною відміткою в паспорті позивачки, де проживає і на даний час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 05.12.2019 року.

Також матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , яке видане Рівненською облдержадміністрацією 14 травня 1997 року, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання ОСОБА_1 , в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Також згідно пояснень свідків ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні було встановлено, що позивачка дійсно проживала з 20.12.1988 року по дату реєстрації в м.Кузнецовськ (м.Вараш) Рівненської робласті.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши належність та допустимість кожного дрказу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки в частині визнання батьківства, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт проживання позивачки ОСОБА_1 , в м.Кузнецовськ (м.Вараш) Рівненської області в певний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить позивачка та її представник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, позовна заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивака та її представник не ставлять.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно постійно проживала в період з 20 грудня 1988 року до 06 вересня 1990 року включно в м. Кузнецовськ (нині місто Вараш) Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Каноницька сільська рада Володимирецького району Рівненській області, код юридичної особи: 04388248, місце знаходження, 34333, с.Каноничі. вул.Незалежності 88, Володимирецький район Рівненська область