Дата документу 14.08.2020 Справа № 333/238/15-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 333/238/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Холода Р.С.
Провадження № 22-з/807/139/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

14 серпня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи заяву ОСОБА_1 у особі представника Тивоненка Данила Руслановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Д.Р. подала апеляційну скаргу.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л. також було подано апеляційну скаргу,

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року апеляційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2019 року у цій справі змінено в частині розміру стягнутої заборгованості за тілом кредиту шляхом зменшення стягнутої суму до 12 071 грн. 05 коп., та скасовано в частині визначеної суми судових витрат, які визначені апеляційним судом в розмірі 699,27 грн.

До Запорізького апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 при розгляді справи у Запорізькому апеляційному суді.

Розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява щодо ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням

іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2019 року позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 16 250 грн. 00 коп. заборгованості по кредитному договору № б/н від 03.04.2008 року.

Рішення Комунарського районного суду від 28.11.2019 року змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 21.04.2020 року в частині розміру стягнутої заборгованості за тілом кредиту, зменшено стягнуту суму до 12 071 грн. 05 коп., та скасовано в частині визначеної суми судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь судових витрат, у тому числі, витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вказаного клопотання наведено Перелік та вартість послуг за договором про надання правничої допомоги, згідно з яким витрати на таку допомогу в апеляційному суді складають 13 000 грн., які вона понесла та очікує понести.

На підтвердження вказаної вимоги ОСОБА_1 було додано до апеляційної скарги копію договору № 25/07 від 25.07.2019 року про надання професійної правничої допомоги, копію додатку № 3 до договору № 25/07 від 13.01.2020 року, копію акту № 3 надання послуг по договору № 25/07 від 25.07.2019 року про надання професійної правничої допомоги від 21.01.2020 року (166-167).

З аналізу наданих документів встановлено, що вартість наданих послуг адвоката становить 11 000 грн.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.04.2020 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" стягнуто 12 071 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором.

Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, що у пропорційному співвідношенні складає 54,54 %, тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне розрахувати витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсуванню їй за рахунок відповідача, у сумі, пропорційній до частини позовних вимог, у якій позивачу відмовлено, що становить 45,46 %.

Відповідно такі витрати на правничу допомогу будуть складати 5000 грн. 60 коп. (11 000 х 45,46 % :100) і саме ця сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача за надані послуги адвоката на стадії апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 у особі представника Тивоненка Данила Руслановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 60 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.