Справа № 541/1126/20
Номер провадження 2/541/734/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 липня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенка Є.М.

позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Яковенко Г.М.

представника відповідача адвоката Стахурлова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ,

в с т а н о в и в:

15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з грудня 2012 року, який було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 05.06.2020 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки протягом тривалого часу регулярно їздить на заробітки за кордон, де працює водієм вантажного авто, отримує достойну грошову винагороду у іноземній валюті. Дитина перебуває на обліку у дитячій поліклініці, часто хворіє і потребу регулярного проходження курсів медикаментозного лікування та санаторного оздоровлення. Відповідач має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, тому вважала, що останній може надавати матеріальну допомогу. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 100000 гривень із подальшою індексацією відповідно до закону але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.9).

До розгляду справи по суті позивач подала уточнену позовну заяву, в якій виклала ідентичні позовні вимоги з первісним позовом (а.с.27-28).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Суду пояснила, що в січні-лютому 2020 року отримала від відповідача 12000 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Яковенко Г.М., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.16) в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, проси їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.25).

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Стахурлов І.І., що діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.19) в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково у розмірі ј частини всіх видів заробітку, або в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. не визнав. Також не визнав той факт, що розмір доходів його довірителя становить 2000-2500 євро в місяць, хоча не заперечував факт перебування відповідача на заробітках за кордоном.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 грудня 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції в Полтавській області (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4). Дитина перебуває на обліку в дитячій поліклініці та потребує курси медикаментозного лікування, масажу та санаторного оздоровлення (а.с.5).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши та дослідивши в судовому засіданні зібрані докази в їх сукупності, враховуючи, стан здоров`я дитини, а також, те, що представник відповідача частково визнав позов, чим підтвердив платоспроможність свого довірителя, також відповідачем не надано доказів на підтвердження стану свого здоров`я, матеріального становища, наявності інших утриманців чи інших обставин, які б перешкоджали йому в повній мірі виконувати передбачений нормами закону обов`язок утримувати свою дитину. Малолітня дитина сторін проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає постійної участі в матеріальному забезпеченні дитини, є особою працездатного віку не заперечує, що перебуває закордоном на заробітках та отримує дохід. Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів про те, що останній перебуває за кордоном з соціальною чи лікувальною місією, а отже останній перебуває там для отримання прибутку. За обставин, які склалися, позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволенню, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі розміром 5000 гривень щомісяця, починаючи з 15 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

А тому із ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 180-197 СК України, ст.ст. 274-279, 264-273, суд

у х в а л и в :

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, у твердій грошовій сумі розміром 5000 гривень щомісяця, починаючи з 15 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Сума визначених аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 )судові витрати: судовий збір на користь держави в сумі 420грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 06 серпня 2020 року.

Суддя О. А. Городівський