Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3703/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25.08.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 15.05.2015 року у справі №299/248/15-ц. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Рішенням Виноградівського районного суду від 05.06.2015 року у справі №299/1349/15-ц встановлено обов`язок відповідача сплачувати на користь матері дітей аліменти на їх утримання у розмірі 600,00 гривень щомісячно. Це судове рішення відповідачем належним чином не виконується. Крім того, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дитини не здійснює, допомоги у вихованні дітей, догляді за ними не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи те, що витрати на утримання дітей збільшилися, тому виникла потреба в збільшенні розміру аліментів на утримання дитини для її належного виховання, розвитку та утримання, що складають витрати на її одяг, харчування і інші необхідні витрати, які об`єктивно виникають, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить: збільшити розмір аліментів на утримання дітей - встановити такі в розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття; позбавити відповідача батьківських прав відносно дочок.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивачки подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з"явився, заяв, клопотань від нього не надходило. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався.

Третя особа в судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та розгляд справи у її відсутність.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань.

Суд встановив, що з 24.01.2009 року по 15.05.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 15.05.2015 року у справі №299/248/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно рішення Виноградівського районного суду від від 05.06.2015 року у справі №299/1349/15-ц з відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання дочок у розмірі по 600 грн щомісячно, починаючи з 07.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

На даний час витрати необхідні для утримання та виховання дітей значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням потреб дітей та ростом рівня споживчих цін, особливо комунальних послуг. На даний час позивач не може самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для повноцінного виховання дітей та забезпечення їх інтересів.

Крім цього зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2015 роком.

Діти сторін проживають разом з позивачкою.

Судом встановлено, що відповідач є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню.

Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років - становить 2318 грн.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочок у розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх дітей від 28.01.2020 року за № 03-24/291, встановлено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.01.2020 року. Прийнято рішення, письмовий висновок, за яким орган опіки та піклування в інтересах дітей вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд приходить до переконання, що відсутність жодного контакту відповідача з своїми дітьми за останні роки або іншого прояву турботи чи інтересу беззастережно вказують на наявність підстав для застосування до ОСОБА_2 заходів впливу, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 768,40 грн судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн, що є ставкою судового збору за позовну вимогу про зміну розміру аліментів на момент звернення до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Відкликати із відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, виданий на підставі рішення Виноградівського районного суду від від 05.06.2015 року у справі №299/1349/15-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно , до досягнення дітьми повноліття.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко