ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/253/20 Справа № 2-1141/11 Суддя у 1-й інстанції - Решетнік М.О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Володимирський до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Володимирський про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Володимирський (далі ПАТ КБ Володимирський) у вересні 2009 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому, враховуючи останні уточнення, просить стягнути з ОСОБА_1 виниклу заборгованість за кредитним договором та у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки. Посилаючись на порушення умов договору з боку позичальника банк просить стягнути суму заборгованості з основного боржника та звернути стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 у листопаді 2010 року звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами до ПАТ КБ Володимирський та просив визнати недійсним договір кредиту №К/20/0301-ф07 під заставу нерухомого майна від 22 листопада 2007 року.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що кредитний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці гривні, а умовами кредитного договору передбачено здійснювати всі платежі у доларах США. Також заявник посилається на відсутність відповідної ліцензії у банку для здійснення операції з іноземною валютою.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ Володимирський задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Володимирський заборгованість за кредитним договором в сумі 25 7849,47 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 217 639, 65 грн., заборгованість по процентам 35 552, 49 грн. та пеня 4 657, 03 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №З1-К/20-07 від 23 листопада 2007 року, а саме житловий будинок літ.А-1, загальною площею 71,8 кв.м, житловою 43,5 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 , для задоволення грошових вимог ПАТ «КБ «Володимирський» шляхом проведення прилюдних торгів з продажу зазначеного будинку за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року по справі № 2-1141/11 здійснено заміну стягувача з виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року по справі № 2-1141/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ "КБ «Володимирський" у розмірі 257849,47 грн. ПАТ «Комерційний банк «Володимирський» на його правонаступника ТОВ «Інвест Кредит Капітал». Видано дублікати виконавчих листів по справі № 2-1141/11, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. Визнано причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 2-1141/11, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, поважними. Поновлено ТОВ «Інвест Кредит Капітал» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-1141/11.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 травня 2017 року по справі № 2-1141/11 замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року по справі № 2-1141/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ "КБ «Володимирський" у розмірі 257849,47 грн. на ТОВ «КРЕДОАКТИВ».

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано суду підтвердження перерахування суми кредитних коштів на поточних рахунок позичальника, не надано доказів про відступлення прав вимоги за кредитним договором та не надано належний розрахунок заборгованості з якого можливо встановити дійсну суму заборгованості за кредитом.

Відповідно до встановлених процесуальних норм ч.1 ст.367 ЦПК України оскаржуване судове рішення переглядається апеляційним судом в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року між АКБ «Європейський», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Володимирський», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №K/20/0301-ф07, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 30 000 доларів США строком до 03 листопада 2017 року зі сплатою 15% річних /т.1, а.с.6-7/.

На підтвердження правонаступництва у зазначених правовідносинах позивачем надано копію договору про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу боргових зобов`язань) за кредитними договорами від 25 березня 2009 року, укладеного між АКБ «Європейський», як первісним кредитором, та ПАТ «КБ «Володимирський», як новим кредитором, за умовами якого до нового кредитора переходять всі права вимоги (замість первісного кредитора) до позичальників, які визначені в додатку №1 та додатку №2 до договору, по належному виконанню всіх зобов`язань позичальників за укладеними з ними кредитними договорами /т.1, а.с.15-16/.

31 березня 2009 року між АКБ «Європейський» та ПАТ «КБ «Володимирський» укладено додатковий договір №1 до договору про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу боргових зобов`язань) за кредитними договорами від 25 березня 2009 року, за умовами якого сторони домовились внести зміни до основного договору про відступлення в частині виключення відступлення прав вимоги за декількома кредитними договорами. В зв`язку з внесенням змін до договору про відступлення викладено додаток №2 до договору в нові редакції, а саме в редакції додатку №1 до цього додаткового договору. Інші умови про відступлення залишаються без змін /т.1, а.с.17/.

Відповідно до витягу з додатку №1 до Додаткового договору №1 від 31 березня 2009 року право вимоги за кредитним договором №K/20/0301-ф07 від 22 листопада 2011 року, укладеного з ОСОБА_1 , перейшло до нового кредитора ПАТ «КБ «Володимирський» /т.1, а.с. 18/.

27 березня 2009 року ПАТ «КБ «Володимирський» направлено повідомлення про відступлення права вимоги за спірним кредитним договором на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у кредитному договорі.

Виходячи зі встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про доведеність відступлення права вимоги за кредитним договором №K/20/0301-ф07 від 22 листопада 2011 року до нового кредитора ПАТ «КБ «Володимирський».

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо недоведеність обставин щодо переходу права вимоги за кредитним договором до ПАТ «КБ «Володимирський» не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБ «Європейський» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №31-K/20-07 від 23 листопада 2007 року, за умовами якого відповідач надає банку в іпотеку будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності /т.1, а.с.8-12/.

15 травня 2009 року між АКБ «Європейський», як первісним іпотекодержателем, та ПАТ «КБ «Володимирський», як новим іпотекодержателем, укладено договір про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за іпотечним договором №31-K/20-07 від 23 листопада 2007 року, за яумовами якого з дня його укладання до нового іпотекодержателя переходять всі права вимоги (замість первісного іпотекодержателя) до ОСОБА_2 щодо належного виконання всіх зобов`язань іпотекодавця за іпотечним договором.

У відповідності до умов кредитного договору №K/20/0301-ф07 від 22 листопада 2011 року банк зобов`язувався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит в зазначеній сумі, а позичальник, в свою чергу, зобов`язувався повернути кредит, в обумовлений договором строк, сплатити обумовлені платежі.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 підтверджує факт отримання кредитних коштів від АКБ «Європейський» у розмірі 30 000 доларів США за кредитним договором. Крім того, надає копії квитанції про сплату платежів за кредитним договором, що підтверджується фактичне виконання умов кредитного договору.

Таким чином, судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти відповідачу. Виходячи зі встановлених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо недоведеності надання суми кредиту.

Проте відповідач ОСОБА_1 своєчасно суму кредиту не повернув в повному обсязі, обумовлені договором платежі не сплатив.

Таким чином, станом на 01 червня 2010 року утворилась заборгованість в сумі 257 849, 47 грн., з яких: заборгованість за кредитом 217 639, 65 грн., заборгованість за процентами 35 552, 49 грн. та пеня 4 657, 03 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом починаючи з 26 березня 2009 року, тобто з укладенням договору про відступлення прав вимоги, та додатку №1 до договору, в якому зазначено суму заборгованості на день укладання договору про відступлення права вимоги /т.1, а.с.18, 21/.

Виходячи з викладеного, колегія судів приймає розрахунок заборгованості наданий банком, як належний та достатній доказ, що підтверджує суму виниклої заборгованості за кредитним договором.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно із вимогами ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення заборгованості в межах заявлених позовних вимог з основного боржника ОСОБА_1 .

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ст.33 Закону України Про іпотеку, в редакції чинній на час ухвалення рішення, У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Встановивши неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №K/20/0301-ф07 від 22 листопада 2011 року колегія суддів погоджується з висновком суду першої про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №31-K/20-07 від 23 листопада 2007 року.

Доводи апеляційної скарги щодо наведення в рішенні суду роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 30 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» колегія не може прийняти до уваги, оскільки дані роз`яснення мають рекомендаційний характер на містять норми прямої дії.

Щодо доводів скарги про неможливість виселення відповідачів з будинку, що предметом іпотеки колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки дане питання не вирішувалось при розгляді даної цивільної справи.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

В силу ст.367 ЦПК України рішення суду переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в межах заявлених позовних вимог банку, в іншій частині рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: М.О. Макаров

І.Ю. Ткаченко