Постанова

Іменем України

06 серпня 2020 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/8064/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА", в інтересах якого діє Крайз Олександр Ігорович,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва про видачу дублікату виконавчого листа

в складі судді Заставенко М.О.

від 14 лютого 2020 року

у справі №2-162/12 Дарницького районного суду м. Києва

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА"

про видачу дублікату виконавчого листа,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2020 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА" (далі - ТОВ "НОВААГРО УКРАЇНА", Товариство), посилаючись на втрату виконавчого документу при пересиланні, звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-162/12, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 15 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "НОВААГРО УКРАЇНА" боргу за договором позики в сумі 4 754 367,82 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обгрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо ненадання заявником жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого документа.

Суд не взяв до уваги, що до заяви про видачу дублікату виконавчого листа долучено оригінал довідки приватного виконавця від 22.01.2020, яка є належним та достатнім доказом на підтвердження втрати виконавчого листа №2-162/12 від 15.02.2013. Суд в мотивувальній частині ухвали не надав правової оцінки такій довідці.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14.02.2020 та задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого листа.

22 червня 2020 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу. В обгрунтування відзиву приватний виконавець вказував, що матеріали справи містять належні докази втрати виконавчого листа, а відтак наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

25 червня 2020 року від боржника ОСОБА_1 також надійшов відзив на апеляційну скаргу. Боржник проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.

В обгрунтування відзиву зазначив, що є хибними доводи заявника про те, що довідка приватного виконавця є єдиними та належним доказом на підтвердження втрати виконавчого листа. Заявником не надано до суду жодного доказу на підтвердження обставин відправки виконавчого листа приватним виконавцем ТОВ "НОВААГРО" УКРАЇНА". Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази реєстру відправки виконавчого листа, опису вкладення до рекомендованого листа, накладної Укрпошти з інформацією про відправлення, фіскального чеку, доказів перевірки Укрпоштою фактів втрати листа з відповідними вкладеннями.

Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази подання стягувачем до приватного виконавця заяви про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом після його отримання в суді та відсутні докази відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, якими є постанова про відкриття виконавчого провадження. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази звернення стягувача до приватного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа без виконання, як і докази направлення постанови про повернення виконавчого документа, яка за твердженням заявника винесена приватним виконавцем 13.05.2019.

Крім того, в обгрунтування заперечень проти апеляційної скарги посилався на те, що в матеріалах справи вже наявна ухвала суду першої інстанції від 05.08.2019 про відмову у видачі дублікату виконавчого листа і дана ухвала не оскаржувалася стягувачем. Натомість стягувач знову звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, в якій не вказав інших обставин для видачі дублікату виконавчого листа.

Вважав, що за таких обставин доводи стягувача про втрату виконавчого листа грунтуються лише на припущеннях, а тому суд правомірно відмовив у видачі дублікату виконавчого листа.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки положеннями пункту 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, яким визначено порядок розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа, не передбачено повідомлення учасників справи про розгляд заяви, дана справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2012 року у справі №2-162/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 4 754 367,82 грн, судові витрати в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн.

15 лютого 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі №2-162/12.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року замінено стягувача ОСОБА_2 на ТОВ "НОВААГРО УКРАЇНА".

Судом також встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. перебувало виконавче провадження ВП №56028209 з примусового виконання виконавчого листа №2-162/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 13 травня 2019 року виконавчий лист №2-162/12 від 15.02.2013 повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

03 лютого 2020 року ТОВ "НОВААГРО УКРАЇНА" звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на його втрату при пересиланні приватним виконавцем.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно діючого законодавства дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 , наведені у відзиві на апеляційну скаргу, що заявником не доведено втрати виконавчого листа, оскільки в матеріалах справи наявні докази про відсутність у стягувача виконавчого листа, що свідчить про його втрату.

В той же час, обов'язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред'явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Тобто, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа, суд повинен перевірити строки, встановлені для пред'явлення такого виконавчого документа до виконання.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що стягувач, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа повинен довести належними та достатніми доказами не лише факт втрати виконавчого листа, а й факт його пред'явлення в межах строку, встановленого законом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист у справі №2-162/12 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2012 видано 15.02.2013 (а.с. 8-9).

На момент видачі виконавчого листа діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції від 18.01.2013) (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

На час подання стягувачем заяви про видачу дубліката виконавчого листа вже діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016. Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В той же час, слід зазначити, що на момент видачі виконавчого листа (15.02.2013), строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становив один рік.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, що виконавчий лист від 15.02.2013 було пред'явлено в межах строку, встановленого Законом України "Про виконавче провадження". Зокрема, в матеріалах справи відсутня копія заяви стягувача про подання до приватного виконавця виконавчого листа з вимогою відкрити виконавче провадження та копія постанови про відкриття виконавчого провадження, з якої можливо встановити дату пред'явлення стягувачем виконавчого листа до виконання.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа стягувач не подав до суду першої інстанції належних та достатніх доказів на підтвердження пред'явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом. Відповідно такі докази і не досліджувалися судом першої інстанції.

Також, стягувач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів на підтвердження факту пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом. Стягувач не подавав і доказів поважності неподання таких доказів до суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що своїми правами щодо надання доказів на підтвердження заявлених вимог, стягувач скористався на власний розсуд та доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом, не надав.

До того ж, в матеріалах справи відсутні судові рішення про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. А в заяві про видачу дублікату виконавчого листа вимог про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувач не заявляв.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за обставин, коли в матеріалах справи відсутні докази пред'явлення виконавчого листа до виконання в строк, визначений законом, суд позбавлений можливості перевірити чи відбулося переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання в апеляційній скарзі на довідку приватного виконавця, яка, на думку стягувача, підтверджує втрату виконавчого листа, не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки дана довідка не доводить факту пред'явлення виконавчого листа до виконання в строк, визначений законом. А за приписами процесуального закону обов'язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред'явлення його до виконання.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє стягувача звернутися повторно із заявою про видачу дублікату виконавчого листа із наданням доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА", в інтересах якого діє Крайз Олександр Ігорович, - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 06 серпня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай