Справа № 766/4760/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю:

секретаря Головчиної А.В,.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Осіпової О.В.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона має спільного з відповідачем сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в період зареєстрованого між сторонами шлюбу. На підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.10.2013 р. шлюб було розірвано. З того часу відповідач перестав цікавитися життям та здоров`ям сина, не відвідує його, не телефонує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має велику заборгованість по аліментам, в зв`язку з чим, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 12.04.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.05.2020 року справу було прийнято до провадження суддею Рядчою Т.І.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. До суду з позовом звернулася з метою виїзду за кордон разом з сином до чоловіка, який буде про них піклуватися. Після подачі позову до суду відповідач звертався до неї з проханням взяти сина на прогулянку, однак, вона вважає, що таке несподіване побачення нашкодить психіці дитини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що відповідач бажає виконувати батьківські обов`язків відносно свого сина, а позивачка та її родичі чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Декілька разів він приносив подарунки на свята, але сина не бачив. Заборгованість по аліментам, яка виникла через його тривале перебування за кордоном, погашена.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала висновок щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2011 р. по 24.10.2013 р., що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.10.2013 р. Під час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно о ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не спілкується з дитиною з січня 2012 року, а вихованням сина повністю займається його мати - позивачка по справі. Дані обставини не заперечували сторони, а також були підтверджені відповіддю на запит №01-7/602-4 від 16.03.2018 р., наданою КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня імені А. і О. Тропіних" (а.с.13), відповіддю на запит №26 від 15.03.2018 р., наданою ДУ "ДНЗ (ясла-садок) (м. Херсон) Національної поліції України" (а.с.14), та показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

За цей період перед позивачкою у відповідача утворилася заборгованість по сплаті аліментів, що підлягали стягненню з останнього відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.10.2013 р. (а.с.9). Так, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС м. Херсон Чусовітіною І.М. станом на 01.03.2018 р. борг складав 31240,00 грн. Однак, за час розгляду справи по суті, відповідно до квитанції №1 від 07.07.2020 р. ОСОБА_2 перерахував на рахунок виконавчої служби заборгованість у сумі 30730,20 грн. Однією з причин утворення боргу було періодичне перебування відповідача за кордоном, що підтверджуються копією його закордонного паспорту (а.с.81-85).

Позивачка в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина. Відповідач, в свою чергу наполягає, що позивачка та її родичі чинять йому перешкоди у спілкуванні. Він пояснив, що приносив на день народження сину велосипед, який віддав батькові позивачки, та гадав, що зможе побачити сина, але йому не дали цього зробити. Однак, також він підтвердив, що і не просив побачення з сином, оскільки розуміє, що йому відмовлять у проханні.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною. Так, свідок ОСОБА_8 , мати позивачки, пояснила суду, що сестра і батько відповідача спілкуються з ОСОБА_5 , а от батько дитини - ні. Хоча підтвердила, що ОСОБА_2 подарував своєму сину велосипед та телефон на свята.

Також свідок ОСОБА_9 , мати відповідача, пояснила суду, що не має змоги бачити онука, оскільки має проблеми зі здоров`ям, а про перешкоди, які, начеб то, чинить родина позивачки знає тільки зі слів сина - ОСОБА_2 .

У 2018 році рішенням виконкому Суворовської районної у місті Херсоні ради було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, з того часу він почав змінювати своє відношення до виконання батьківських обов`язків, приймати участь у житті дитини, бажаючи піклуватися про свого сина та спілкуватися з ним, а тому висновком виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, органу опіки та піклування від 10.07.2020 р. №82 визначено недоцільним позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_5 .

Оскільки позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, суд вважає за необхідне надати можливість відповідачу налагодити відношення з сином та не позбавляти його батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради (м. Херсон, пр-т Ушакова, 47, ).

Суддя: Т.І. Рядча