Номер провадження 2/754/4596/20
Справа №754/3637/20
РІШЕННЯ

іменем України

06 серпня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, -

В С Т А Н О В И В

17.03.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 3 500 грн. щомісячно на кожну дитину, та на своє утримання аліменти в розмірі 3 500 грн. щомісячно.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва 24.07.2014. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , 2011 року народження. Починаючи з квітня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами було поновлено. Під час вказаного періоду в сторін народився син ОСОБА_4 , 2017 року народження. 29.12.2017 між сторонами повторно зареєстровано шлюбу, однак з січня 2020 шлюбні стосунки погіршились, а тому з березня 2020 сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Водночас, відповідач офіційно працевлаштований, має у власності нерухоме майно.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення аліментів на своє утримання, позивач посилається на ч. 2 ст. 75 СК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2020 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

21.04.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вказує на те, що відповідач як батько позбавлений можливості бути зі своєю сім`єю, хоча має намір і далі проживати разом. Зазначає, що позивачем не надано до суду доказів матеріального стану відповідача та його матеріальної можливості утримувати не лише дітей, але й дружину. При цьому, позивачем привласнено спільного майна подружжя на загальну суму 207 660 грн., проте ця сума останньою не врахована при зверненні до суду з позовом. Зазначає, що отримує заробітну плату в розмірі 11 333, 36 грн., інших видів доходу не має. З огляду на вказане в позовних вимогах щодо стягнення аліментів на утримання позивача просить відмовити. В частині стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач просить встановити аліменти в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину.

22.06.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, доводи та аргументи відповідача вважає безпідставними та необґрунтованими.

01.07.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у відповідності до яких зазначає, що ніколи не заперечував щодо сплати аліментів на утримання дітей. Просить врахувати його матеріальне становище, оскільки заявлений позивачем розмір аліментів перевищує його фінансові можливості.

16.07.2020 від відповідача надійшли доповнення до заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими вказує на те, що станом на сьогодні звільнений з займаної посади та є безробітним. З підстав вказаного, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що діти проживають з позивачем.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача.

Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

У відповідності до доказів, наявних в матеріалах справи, відповідач 23.06.2020 звільнений з посади заступника директора - головного конструктора ДП Базовий центр критичних технологій «МІКРОТЕК».

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність об`єктивних підстави, які унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання дітей в розмірі 3 500 грн. щомісячно на кожну дитину.

При цьому, суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні.

Також, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого матеріального стану, який унеможливлює сплату аліментів на утримання дітей в розмірі більшому ніж мінімальний гарантований. Доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, а також на підтвердження наявності або відсутності майна до суду не надано.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 липня - 1859 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 грн.

З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі - 2 318 грн. щомісячно, на сина ОСОБА_4 в розмірі 1859 грн. щомісячно.

Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Посилання сторони відповідача на необхіність зарахування вартості привласненого позивачем спільного та особистого приватного майна відповідача в розмірі 207 660 грн. в якості авансового платежу по виплаті аліментів на дітей за період 50 календарних місяців, суд вважає необгрунтованими та не доведеними в розуміні ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України, враховуючи те, що предметом позову не є поділ спільного майна подружжя, та відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин привласнення позивачем будь-якого майна, належного йому особисто, чи спільного майна подружжя.

Щодо вимог позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на підставі ч. 2 ст. 72 СК України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Ч. 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже право на утримання після розірвання шлюбу регламентується ст. 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі (нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення); можливість другого з колишнього подружжя надавати матеріальну допомогу.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища та можливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем вимог позову в частині стягнення з відповідача аліментів на своє утримання саме на підставі ч. 2 ст. 72 СК України, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Позивач не позбавлена права звернення до суду щодо утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 - х років.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,8 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 11, 27,104, 105,110, 111, 112, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 318 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 859 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні інших вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 06.08.2020.

Суддя О.Б. Саламон