КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Осаулов А.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6358/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття обтяження транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просив усунути йому перешкоди у користуванні, розпорядженні та володінні належним йому на праві власності автомобілем «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 НОМЕР_2 , шляхом зняття з нього обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу позивач придбав автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 НОМЕР_2 , зняв вказаний автомобіль з реєстраційного обліку у МРЕВ ГАІ у м. Миколаєві та зареєстрував його за реєстраційним номером НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 вказував, що під час реєстрації придбаного автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні, однак 10 червня 2013 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м.Київ Боровковою JI.B. накладено обтяження у вигляді застави на вищезгадане рухоме майно.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 10 червня 2013 року в 12:37:20 за № 13732336 реєстратором Боровкова Л.В. ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору «Кредитування комерційного автотранспорту» від 07 серпня 2007 року; видавник: ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське регіональне управління, об`єкт обтяження - автомобіль легковий, Легковий Седан-В CHEVROLET LACETTI NF19B, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_4 , обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», м. Київ, вул. Артема, 15; боржник - ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що позивач є добросовісним набувачем та на час укладення договору купівлі-продажу будь-які обтяження щодо належного йому автомобіля були відсутні, вважає накладення обтяження після придбання такого майна порушенням права власності, а тому був змушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», третя особа : Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття обтяження транспортного засобу, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, незаконним, необґрунтованим, винесеним при неправильному та неповному дослідженні доказів, та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Апелянт вказує, що під час реєстрації вказаного автомобіля 16 червня 2012 року будь-які обтяження були відсутні, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 01 жовтня 2019 року № 31/14-П-52 та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12 вересня 2019 року. Апелянт не погоджується із твердження щодо недоведеності належними та допустимими доказами того, що на момент реєстрації не існувало обтяжень є помилковими.

В апеляційній скарзі також вказано, що дата, на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а саме 15 вересня 2016 року є датою, коли апелянтом було здійснено технологічну операцію «Перереєстрація при обладнанні для роботи на газовому пальному», а тому не можу слугувати підставою для відмови в позові.

ОСОБА_1 зазначає, що не заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції щодо незалучення до матеріалів справи договору купівлі-продажу автомобіля, що унеможливило суд перевірити наявність чи відсутність застережень щодо можливого обтяження автомобіля або перебування його в заставі, оскільки на підставі одного лише договору купівлі-продажу автомобіля цього зробити неможливо. Також зазначає, що оригінал договору купівлі-продажу при реєстрації автомобіля було передано до Сервісного центру МВС в Миколаївській області, та після закінчення строків зберігання такий договір було знищено.

Апелянт зазначає, що лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника рухомого майна, що є предметом застави, а оскільки він придбав автомобіль за відсутності обтяження, яке з`явилось через рік, вважає себе добросовісним набувачем. Накладення обтяження після придбання такого майна порушує його права, як власника, а тому підлягають захисту, задля відновлення яких ОСОБА_1 й було подано дану позовну заяву.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з`явився та направив заяву в якій просив розглянути вказану справу у його відсутність.

Відповідач у справі будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явився та заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами того, що на момент проведення реєстрації автомобіля 15 вересня 2016 року не існувало обтяження на рухоме майно. Також вказано, що в матеріалах справи відсутня копія договору купівлі-продажу автомобіля, що унеможливлює суд перевірити наявність чи відсутність застережень щодо можливого обтяження автомобіля та перебування його в заставі.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до вказаного свідоцтва право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_1 було зареєстровано 16 червня 2016 року (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №61889629 від 12 вересня 2019 року вбачається, що 10 червня 2013 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Боровковою Л.В. було накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна, а саме автомобіля «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 , на підставі договору «кредитування комерційного автотранспорту», серія та номер: 31/МК/Ц/2007-980, виданий 07 серпня 2007 року, видавник ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське регіональне відділення. Боржник - ОСОБА_2 , обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра» (а.с.9).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 01 жовтня 2019 року №31/14-П-52, яке адресовано ОСОБА_1 , вбачається, що позивачем була здійснена реєстрація автомобіля CHEVROLET LACETTI 1798, номерний знак НОМЕР_3 , 16 червня 2012 року згідно Порядку, після усіх, визначених його приписами, перевірок, за якими не було виявлено причин для її не проведення, тобто: перебування ТЗ у розшуку, під арештом чи іншим обтяженням. При цьому, вказано, що звіряння з Державним реєстром обтяжень рухомого майна не проводилося, оскільки діючим на той час порядком вони не були передбачені (а.с.10).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Так, згідно із ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Як вбачається зі змісту статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Так, з наданої копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12 вересня 2019 року вбачається, що накладення обтяження у вигляді застави автомобіля «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 , було здійснено 10 червня 2013 року на підставі договору кредитування комерційного транспорту у правовідносинах, які склалися між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 . Разом з тим, позивач по справі - ОСОБА_1 не є стороною вказаного правочину (а.с.9).

Таким чином, системний аналіз зазначених вище норм законодавства та встановлені фактичні обставини у справі дають підстави для висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору кредитування комерційного транспорту, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент придбання автомобіля та його державної реєстрації, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору застави, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 .

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

Аналогічний правовий висновок було зроблено в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №333/6700/15 (провадження №61-2859 св 18).

Так, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на транспортний засіб лише 15 вересня 2016 року апеляційний судом відхиляються, оскільки 15 вересня 2016 року позивачем було здійснено технологічну операцію «Перереєстрація при переобладнанні для роботи на газовому пальному» на транспортному засобі CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_3 , про що міститься відмітка на самому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, так і підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 27 лютого 2020 року №31/14-П-07 (а.с.8, 63).

Окрім того, факт реєстрації ОСОБА_1 транспортного засобу саме 16 червня 2012 року підтверджується також листом Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 01 жовтня 2019 року №31/14-П-52 (а.с.10).

Разом з тим, оскільки матеріали справи не містять відзиву на позовну заява від банку, заперечень щодо заявлених вимог позивача, а також не містять заперечень ОСОБА_2 , який є боржником перед ПАТ «КБ «Надра» за договором кредитування комерційного транспорту, на підставі чого й було здійснення обтяження, а також з урахуванням відсутності інших належних та допустимих доказів того, що на момент здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 існували обтяження транспортного засобу, то апеляційний суд позбавлений можливості встановити протилежне.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься і в статті 321 ЦК України.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України) .

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі №619/4033/18 та 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18.

З урахуванням вказаного, встановивши, що на час придбання позивачем спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки останній є добросовісним набувачем автомобіля CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_3 , а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

При зверненні до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн, а за подачу апеляційної скарги 1152,60 грн, що разом становить 1921 грн, тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України стягує вказану суму судового збору з відповідача на користь апелянта.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 321, 391 ЦК України , ч.2 ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень",ст.ст. 141, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні, розпорядженні та володінні належним йому на праві власності автомобілем «CHEVROLET» моделі «LACETTI NF19B», Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 НОМЕР_2 , шляхом зняття з нього обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1921 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Мотивований текст постанови виготовлено 12 серпня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв