УХВАЛА

25 серпня 2020року

м. Київ

справа № 583/1503/17

провадження № 61-12382ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в справі за позовом керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2017 року керівник Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньої на користь Охтирської місцевої ради Сумської області збитки, завдані використанням земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, у розмірі 182 743 грн 29 коп.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року та постановою Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради Сумської області 141 145 грн 37 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди, частково задовольняючи позов керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради, виходили з того, що на момент придбання відповідачем нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , право користування земельною ділянкою за цією адресою не було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому ОСОБА_1 в період з 16 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року використовувала її без достатніх правових підстав, у результаті чого, безпідставно набула дохід отриманий від безпідставно набутого майна, з огляду на що, в Охтирської міської ради Сумської області виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради до ОСОБА_1 є відшкодування збитків, ціна позову в загальному розмірі становить 182 743 грн 29 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 583/1503/17 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в справі за позовом керівника Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Охтирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов