Справа № 462/6602/19 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/3681/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова в складі судді Кирилюка А.І. від 22 жовтня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим документом, а саме виконавчим написом № 3768, вчиненим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович (третя особа по справі) 25.09.2019 р. щодо звернення стягнення на грошові кошти позивача по справі в сумі 140 896,26 гривень (сто сорок тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 26 коп.).

Вказану ухвалу оскаржило АТ «Альфа-Банк».

В апеляційні скарзі просять скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2019 року про забезпечення позову. Звертають увагу, що 15 жовтня 2019 року Рішенням єдиного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» №5/2019 визначено правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у Передавальному акті від 11 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Зазначають, що суд не звернув увагу на те, що наявність самого по собі позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, тобто він не є розмірним з ужитими заходами забезпечення позову. Суд, всупереч діючому законодавству не мотивував свого висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Також вважають, що суд не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість його застосування без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. За таких обставин оскаржувана ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою й підлягає скасуванню.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк», як правонаступника відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В останнє судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити та завершувати розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що від відповідача (апелянта) до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника; те, що позиція відповідача по суті розгляду була викладена у апеляційній скарзі та підтверджена у судовому засіданні; те, що учасники справи присутні у судовому засіданні 18.02.2020 року висловили свою позицію по суті розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, представника позивача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 149, п.6 ч.1 ст. 150, ч.1 ст. 153 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що позивач просить суд зупинити стягнення за виконавчим документом, а саме виконавчим написом № 3768, вчиненим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович (третя особа по справі) 25.09.2019 р. щодо звернення стягнення на грошові кошти позивача по справі в сумі 140896,26 гривень (сто сорок тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 26 коп.) у зв`язку із оскарження рішення, на підставі якого і було вчинено виконавчий напис, та реальної загрози відчуження вже вилученого майна позивачки, яке в подальшому може бути реалізоване шляхом продажу, а від так позбавить її можливості повернути таке. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконань про співмірність заявлених вимог у заяві позивача про забезпечення позову з вимогами, викладеними у позовній заяві. Викладені в заяві мотиви дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У зв`язку із чим, суд прийшов до переконань, що заяву позивачки про забезпечення позову слід задовольнити.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції немає.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), до таких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції". Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій судом касаційної інстанції розтлумачено схожі правовідносини, «забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду».

Згідно змісту п.4 згаданої Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із змісту позовної заяви, 21.10.2019р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до АТ «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3768 від 25.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович щодо звернення стягнення на майно та кошти ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а саме виконавчим написом № 3768, вчиненим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович (третя особа по справі) 25.09.2019 р. щодо звернення стягнення на грошові кошти позивача по справі в сумі 140896,26 гривень (сто сорок тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 26 коп.)

Свої вимоги мотивувала тим, що 9 жовтня 2019 року вона дізналася про те, що 3.10.2019 р, постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною відкрито виконавче провадження ВП№ 60218511 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича №3768 від 25.09.2019 р. про звернення стягнення на грошові кошти позивача та задоволення вимог відповідача за кредитним договором в розмірі 140896,26 грн. Цього ж дня 09.10.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно якої здійснено арешт, опис та вилучення належного позивачу автомобіля марки TOYOTA AURIS д.н.з НОМЕР_1 . Вказані факти, на думку позивачки, свідчать про те, що приватним виконавцем активно вчиняються дії з примусового виконання оскаржуваного виконавчого документу. Враховуючи те, що Приватним виконавцем активно вчиняються дії з примусового виконання Виконавчого напису і 09.10.2019 року вже проведено опис та арешт майна боржника, зокрема автомобіля марки TOYOTA AURІS д.н.з НОМЕР_1 невжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, може призвести до відчуження майна боржника, блокування рахунків у банківських установах та стягнення коштів, що суттєво ускладнить ефективний захист прав боржника, а також ускладнить поновлення порушених прав, шляхом подання віндикаційних позовів про витребування вказаного автомобіля чи повернення безпідставно стягнених сум з рахунків Вважає, що оскільки предметом даного спору є визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису Нотаріуса, що безпосередньо не впливає на вимоги відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним Договором, а такі вимоги на даний час перебувають на розгляді Франківського районного суду м. Львова по справі №450/975/18 вважає, що в даному випадку, зупинення стягнення за виконавчим документом в жодному випадку не зможе завдати майнової шкоди відповідачу.

Із доводів позовної заяви, апеляційної скарги та інших матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, чого ніким із учасників не заперечувалось та не спростовано.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, також, зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Також, враховуючи, що 3.10.2019 р, постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною відкрито виконавче провадження ВП№ 60218511 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича №3768 від 25.09.2019 р. про звернення стягнення на грошові кошти позивача, а позивачка оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства; те, що 09.10.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно якої здійснено арешт, опис та вилучення належного позивачці автомобіля марки TOYOTA AURIS д.н.з НОМЕР_1 , слід вважати, що невжиття заходу забезпечення, про який просила позивачка поставило б під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнило чи навіть унеможливило ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Так, вжиття виконавцем заходів щодо виконання виконавчого напису, який потенційно може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, може спричинити додаткові спори, додаткові негативні для позивачки наслідки, усунення яких потребуватиме вжиття додаткових заходів, що виключно ускладнить відновлення прав, за захистом яких вона звернулася до суду, а навіть може призвести і до неможливості їх відновлення.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася в суд, суд першої інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним, співмірним позовним вимогам та ефективним способом забезпечення позову.

Вказане відповідає, також, правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що відповідає обставинам, які мають значення та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2020 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра