№ 336/3269/20
пр. № 2/336/2185/2020
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільним майном подружжя та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідачкою ОСОБА_1 через канцелярію суду 05.08.2020 року подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання недійсним договору дарування автомобіля, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна.

Одночасно з поданням зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову в обґрунтування якої зазначено, що в позові серед іншого ставиться вимога визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Skoda Octavia 2011 року випуску (д.н. до перереєстрації - НОМЕР_1 ) та автомобіль DAEWOO Sens 2007 року випуску (д.н. після перереєстрації - НОМЕР_2 ) спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На даний час, зазначене майно перебуває у власності матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки воно було їй подароване згідно з відповідними договорами дарування.

Позивачка за зустрічним позовом вказує, що ОСОБА_3 має всі необхідні правовстановлюючі документи, є єдиним власником названого майна, може у будь-який момент відчужити назване майно, яке по суті є спірним, на користь невизначеного кола осіб, що в майбутньому ускладнить виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд накласти арешт на вищезазначене майно що належить ОСОБА_3 , а також шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіля Skoda Octavia 2011 року випуску (д.н. до перереєстрації - НОМЕР_1 ) та автомобіля DAEWOO Sens 2007 року випуску (д.н. після перереєстрації - НОМЕР_2 ).

Про розгляд заяви сторони не повідомлялись, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви позивачем ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві заявлено вимоги не майнового та майнового характеру до відповідача ОСОБА_2 . Предметом спору є майно, що на час звернення до суду належить особі яка не приймає участі у справі ОСОБА_3 .

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України: сторонами в цивільному процесі, є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Водночас позивач ОСОБА_1 , в супереч наведеним нормам заявляє вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3 , що не є відповідачем і взагалі не залучена до участі у справі.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову про вжиття яких заявляє ОСОБА_1 не можуть не вплинути на права та інтереси інших осіб. Водночас, доцільність та обґрунтованість вжиття такого заходу забезпечення позову у відношенні особи, яка не приймає участі у справі, змістом заяви та матеріалами справи не підтверджується і фактично не передбачено наведеними законодавчими нормами.

Керуючись ст. ст.149-151,260,352,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жупанова І.Б.