Справа № 2-413/11
Провадження № 6/487/285/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: судді Темнікової А.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 щодо позову Акціонерного товариства «Мегабанк», за яким Заводським районним судом міста Миколаєва 31.05.2011 року видано виконавчий лист, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою, відповідно до якої просив зняти арешт з карток Монобанк та Приватбанк, та надати відповідний виконавчий лист про таке рішення державному виконавцю Заводського відділу державної виконавчої служби в місті Миколаєві Чоботар Ярославу Юрійовичу. З викладених причин та у зв`язку з тим, що час позовної давності в Закону України Цивільному кодексі України ст. 256, 257, 258 сплив, застосувати термін позовної давності до обов`язків за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року на суму 492793 гривень 52 копійки.

В обґрунтування заяви зазначено, що за позовом АТ «Мегабанк» рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва було стягнуто заборгованість за кредитним договором №98/2004 від 16.09.2004 року на суму 492793 гривень 52 копійки та видано виконавчий лист №2-413/2001, що набрав законної сили 19.04.2012 року.

В документах, наданих ОСОБА_1 державним виконавцем, зазначена особа з аналогічними особистими даними, але дата народження 1966 року.

Умовою укладання кредитного договору було надання застави, які підприємство отримувач кредиту виконало цілком і повністю та в заставу забезпечення кредиту було надано майно ТОВ «Добровольский елеватор» та приватна квартира, оцінку майна-застави на момент видачі кредиту робили співробітники банку. Таким чином кредитні кошти були забезпечені майном, яке мало убезпечити банк від невиконання умов кредитного договору. ОСОБА_1 невідомо причини, з яких при продажі майна не було забезпечено погашення кредиту (або некоректно та не професійно була зроблена оцінка майна, інші мотиви співробітників банку, тощо). ОСОБА_1 також невідомо причини, з яких АТ «Мегабанк» звернувся про відкриття виконавчого провадження через 7 років після укладання кредитного договору та чому не вчиняв ніяких дій з 2012 по 2020 рік.

30.10.2008 року ОСОБА_1 . Верховним Судом України було винесено вирок, яким призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, що унеможливлювало виконання ним будь-яких кредитних зобов`язань до його звільнення 28.11.2019 року. За вироком Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 крім основного покарання призначено додаткове покарання у вигляді заборони обіймати посади директора строком на три роки (відлік почався з 28.11.2019 року). Наразі ОСОБА_1 працює в комунальному закладі культури «Обласний палац культури» з окладом 2859 гривень; інших доходів немає.

При реалізації виконавчого провадження заблоковано кошти (банківські картки) ОСОБА_1 в Монобанку та Приватбанку. Картка для виплат Приватбанку є зарплатною.

Дослідивши матеріали поданої заяви суд приходить до наступного.

Згідно ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється за правилами розділу VII ЦПК України.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 3-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За змістом ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

ОСОБА_1 , зазначивши як про незгоду з судовим рішенням, так і про незгоду з діями державного виконавця щодо його виконання, звернувся до суду не з: позовною заявою, апеляційною скаргою або скаргою на дії державного виконавця, а з завою, що не передбачено ЦПК України, у зв`язку з чим подана заява підлягає залишенню без руху з метою уточнення шляхом визначення чіткого змісту пред`явлених вимог, які мають різний порядок розгляду та вирішення як щодо суб`єктного складу учасників судового провадження, так і щодо інстанційного складу суду, уповноваженого здійснювати такий розгляд.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 352, 356, 447 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 щодо позову Акціонерного товариства «Мегабанк», за яким Заводським районним судом міста Миколаєва 31.05.2011 року видано виконавчий лист - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме: визначення чіткого змісту пред`явлених вимог та суб`єктного складу учасників судового провадження.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви в зазначений термін та роз`яснити, що в противному випадку заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -http://court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: А.О. Темнікова