Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 415/2537/18
Провадження № 22-ц/810/495/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів Лозко Ю.П., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за поданням Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України

відносно боржника ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області

від 11 квітня 2018 року

учасники справи:

заявник - Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Приватбанк»

боржник - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2018 року задоволено подання старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіної О.А.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден.номер НОМЕР_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на підставі виконавчого напису №НМТ 415600 від 06.10.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на суму 106593 (сто шість тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 08 коп.

Боржник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і відмовити у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, вказує на те, що справу розглянуто у його відсутності. Висновки суду не відповідають матеріалам справи, які не мають доказів того, що він ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Також зазначає, що встановлене судом обмеження без достатніх на це підстав порушує його право на свободу пересування.

В судовому засіданні представник боржника адвокат Бондарєва В.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини другої статті 372 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджені наступні факти.

09 січня 2018 року старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіною О.А. відкрито виконавче провадження № 55482353 по примусовому виконанню виконавчого напису № НМТ 415600 від 06.10.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 106593,08 грн.

09 січня 2018 року копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому написі, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Вказане поштове відправлення не було вручено боржнику у зв`язку із закінченням строку зберігання та повернуто до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

15 січня 2018 року державним виконавцем були здійснені запити на інформацію про наявність у боржника будь - якого майна, яке підлягає державній реєстрації.

23 лютого 2018 року державним виконавцем була здійснена перевірка місця проживання боржника та встановлено його відсутність за вказаною у виконавчому документі адресою, про що складено акт.

10 квітня 2018 року старший державний виконавець Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бодіна О.А. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України розглянуто судом відповідно до частини четвертої статті 441 Цивільного процесуального кодексу України негайно без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив наявності для цього підстав, встановлених законом.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції правильним та зауважує наступне.

Відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у статті 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (рішення ЄСПЛ від 26 листопада 2009 року у справі «Гочев проти Болгарії»).

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З огляду на словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Якщо боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме, до виконавця не прибув, не надав своєчасно у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та пояснень стосовно причин невиконання рішення не надав, а виконавець зі свого боку вчинив всі дії передбачені законом, в такому разі, обставини свідчать, що боржник ухиляється від виконання рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України та вчинення інших дій передбаченим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що про відкриття виконавчого провадження боржник був повідомлений згідно з порядком, визначеним Законом України «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадженрня відносно боржника ОСОБА_1 копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусовогоо виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, відповідно до закону до відома боржника доведено про відкриття виконавчого провадження. В постанові про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Проте, боржник будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення у вказаному виконавчому провадженні, не здійснив, на виклики до державного виконавця не з`явився, не вчинив дій, направлених на виконання зобов`язання за виконавчим документом. Крім того, обізнаність боржника про інсування боргових зобов`язань за крединим договором та невжиття ним заходів для отримання поштової кореспонденції за місцем свого проживання у разі своєї відсутності свідчить про допущену боржником бездіяльність, яка давала суду першої інстанції підстави розцінити це як ухилення від виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, дослідивши надані докази у справі й надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Таким чином аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального і матеріального права грунтуються на помилковому суб`єктивному тлумаченні норм права, та не є підставою для скасування судового рішення.

Аргументи апеляційної скарги про порушення прав боржника на свободу пересування апеляційний апеляційний суд також відхиляє та зауважує, що встановлене судом обмеження має тимчасовий характер та може бути скасоване за вмотивованою заявою боржника після вжиття ним заходів, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 388, 389, 390, 391 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови (11 серпня 2020 року).

Головуючий Н.М.Авалян

Судді: Ю.П.Лозко

І.В.Орлов