Номер провадження: 22-ц/813/2674/20
Номер справи місцевого суду: 520/2391/19
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року про відмову у витребуванні доказів, постановленупід головуванням судді Огренич І.В., -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до споживчого гаражного кооперативу «Ветеран» про стягнення грошової суми за майно, яке вибуло з фактичного володіння.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що до суду ним було подано все, що від нього залежало, а саме позовну заяву та додатки (докази), однак не надані правовстановлюючі документи, які відповідач відмовився йому надати, для з`ясування законних дій кооперативу та повернення грошових коштів за майно, яке вибуло з фактичного його володіння.

Відзиву до суду надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , адвоката Макарова І.М., представника Споживчого гаражного кооперативу «Ветеран», дослідивши доводи апеляційної скарги,перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права за таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до споживчого гаражного кооперативу «Ветеран» про стягнення грошової суми за майно, яке вибуло з фактичного володіння, в якому просив зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти в розмірі 980542 грн. за майно, яке вибуло з його фактичного володіння шляхом омани.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, в якому просив витребувати за місцем реєстрації відповідача та в податковій службі копії статутних документів і протоколів зборів на підставі яких обрано керівника організації, починаючи з моменту реєстрації 12 грудня 1994р., і після перереєстрації статутних документів і протоколів зборів копії договорів на землю, яку видає відповідач під будівництво гаражів.

Відмовляючи у задоволені клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, суд першої інстанції виходив з того, що документи та інформацію, які просив витребувати позивач не стосуються предмету спору.

Згідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; ; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Вимогами ч.2 ст.84 ЦПК України передбачено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Судом вірно зазначено, що ОСОБА_1 заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошової суми, а документи та інформацію, які просить витребувати позивач не мають ніякого відношення до предмету спору, у зв`язку з чим, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені клопотання про витребування доказів.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, щодо суду ним було подано все, що від нього залежало, а саме позовну заяву та додатки (докази), однак не надані правовстановлюючі документи, які відповідач відмовився йому надати, для з`ясування законних дій кооперативу та повернення грошових коштів за майно, яке вибуло з фактичного його володіння, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заявником у вказаному клопотанні не вмотивовано та не обґрунтовано необхідність витребування зазначених доказів, не зазначено для з`ясування яких саме обставин необхідні такі докази. Крім того, інформація, яку заявник просить витребувати не стосується предмету позовних вимог, та не є предметом доказування у даному спорі.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 14 серпня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк