Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/134/20
Провадження № 2-о/499/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді

Погорєлова І.В. за участю помічника судді Березовської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особи ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Іванівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування заяви посилається на те, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

04.02.2020 року провадження по справі було відкрито ухвалою суду.

Заявник по справі подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити в повному обсязі.

Зацікавлена особа подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення заяви не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб, яким було змінено прізвище на « ОСОБА_4 » з « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцями після смерті є також його син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, який залучений до участі у справі у якості зацікавленої особи.

Також, відповідно до заповіту від 16.12.1999 року, який зареєстрований за номером 2066 та посвідчений державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 заповідав на випадок своєї смерті все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В заповіті перераховано наступне майно: земельна ділянка розміром 44,79 га, яка розташована на території Калинівської сільської ради народних депутатів Іванівського району Одеської області та яка належить заповідачу відповідно до державного акту серії ОД № 09-033 та земельну ділянку розміром 6 га, яка розташована на території Бузинівської сільської ради народних депутатів Іванівського району Одеської області, яка належить заповідачу на підставі державного акту серії ОД 09-032.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею Серії ОД 09-033 ОСОБА_3 отримав земельну ділянку площею 44,79 га на території Калинівської сільської ради народних депутатів Іванівського району Одеської області для ведення селянського (фермерського) господарства.

Також, згідно з державним актом на право постійного користування землею Серії ОД 09-032 від 29.12.1993 року ОСОБА_3 отримав земельну ділянку площею 6 га на території Бузинівської сільської ради народних депутатів Іванівського району Одеської області для ведення селянського (фермерського) господарства.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 утриманням майна померлого, в тому числі земельних ділянок займається його син ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_1 , що підтверджується тією обставиною, що всі оригінали документів на земельні ділянки зберігаються фактично у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів справи були долученні належним чином посвідчені їх копії та зазначено, що оригінали зберігаються у заявника.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до пункту 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (чинної на час відкриття спадщини) доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 19.12.2019 по справі № 523/5064/15-ц.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме отримали оригінали державних актів серії ОД № 09-033 та серії ОД № 09-032.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес), виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. «Одним з проявів верховенства права, - підкреслюється у підпункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, - є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України (пункт 3.4).

На підставі ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 293-294, 315-316 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 (зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.08.2020 року.

СуддяІ. В. Погорєлов