ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року

м.Суми

Справа №576/444/20

Номер провадження 22-ц/816/1442/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Юрія Васильовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Юрія Васильовича,

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2020 року, постановлену у складі судді Мазура С.А., у м. Глухів Сумської області, за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Юрія Васильовича про ухвалення додаткового рішення

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з ТОВ «Велетень» на користь ОСОБА_1 92090 грн 25 коп. в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням його транспортного засобу марки ГАЗ 2705-434, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 вересня 2019 року о 00 год. 30 хв. на 202 кілометрі автодороги «М-02» Кіпті-Глухів-Бачівськ.

Стягнуто з ТОВ «Велетень» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 920 грн 90 коп.

05 травня 2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Ухвалою від 13 травня 2020 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області залишив заяву адвоката Луєнка Ю.В. без розгляду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Луєнко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Глухівського міськрайонного суду Сумської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги він зазначив, що суд першої інстанції з надмірним формалізмом поставився до вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, позбавивши позивача права на справедливий судовий захист у розумний строк. Судом не враховано, що розгляд справи по суті здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, копію рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року позивач одержав 27 квітня 2020 року, після чого представник позивача негайно звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Велетень» - адвокат А.В.Кугай заперечив проти її задоволення і просив ухвалу місцевого суду залишити без змін .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Ю.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Луєнка Ю.В. суд першої інстанції виходив з того, що заявником порушені імперативні норми процесуального закону щодо строків подання доказів на підтвердження здійснених учасником справи судових витрат, які відповідно до частини 8 статт141 ЦПК України подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що 10 березня 2020 року до місцевого суду надійшов позов ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Велетень» майнової шкоди, завданої в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучений Андрущенко В.Л. У позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема зазначив, що на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції витратить 25000 грн, на сплату судового збору за подачу позову - 921 грн (а.с. 1-10).

Ухвалою місцевого суду від 12 березня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін (а.с. 44).

Копія ухвали від 12 березня 2020 року направлена сторонам до відома (а.с. 45-48).

ОСОБА_1 та його представник адвокат Луєнко Ю.В. отримали копії ухвали відповідно 19 березня 2020 року і 20 березня 2020 року (а.с. 62-63).

Ухвалами Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 квітня 2020 року залишені без задоволення клопотання представника ТОВ «Велетень» про розгляд справи у за правилами загального позовного провадження, про залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про призначення судової авто-технічної експертизи (а.с. 64-69).

Цього ж дня - 13 квітня 2020 року місцевий суд постановив рішення по суті спірних правовідносин, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до ТОВ «Велетень» про відшкодування шкоди (а.с. 70 -74).

Згідно з положеннями статей 133, 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. При цьому попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом пункту 3 частини 1, частин 2-4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема не вирішено питання про судові витрати . Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Тобто при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру цих втрат, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено судом, позивач та його представник були належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, що відповідно до вимог статті 279 ЦПК України виключає присутність учасників справи у судовому засіданні та проведення судових дебатів.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Луєнко Ю.В. отримали копії ухвали про відкриття провадження у справі, проте не скористались своїм процесуальним правом та до ухвалення судом рішення не надали доказів, які підтверджують розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, із заявою про долучення доказів у п`ятиденний строк після ухвалення рішення вони до суду також не звертались.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Луєнка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, врахувавши допущені стороною позивача порушення порядку подання доказів на підтвердження понесених витрат, визначеного частиною 8 статті 141 ЦПК України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про надмірний формалізм та обмеження доступу до суду не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Крім того прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луєнка Юрія Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: С.Г.Хвостик

С.С. Ткачук