ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1642/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1456/20Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Бутенко С.Б.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гоцій Б.І., директора Департаменту державної виконавчої служби Мінстерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Мінстерства юстиції України Чорнобай Олександра Юрійовича від імені яких діє головний спеціаліст сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Листопад Олени Анатоліївни

на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2020 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо протиправної відмови виконувати рішення судів, заінтересовані особи: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гоцій Б.І. , директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов М.Є., заступник директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай О.Ю., уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно С.С.,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо протиправної відмови виконувати рішення судів.

В обгрунтування скарги зазначено, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» органами ДВС, Міністерством юстиції України та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не приймається рішення по виконанню ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 23.09.2016 року, що була постановлена судом в порядку ст. 389 ЦПК України, в порядку судового контролю по факту невиконання боржником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» попереднього рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015 року.

У скарзі ОСОБА_1 просив визнати факти умисної неправомірної бездіяльності протиправного невиконання: а) рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банк «Фінанси та Кредит» на користь стягувача - ОСОБА_1 в сумі 9333,60 грн.; б) послідуючої ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року (по справі № 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), яка була постановлена в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16.11.2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) та безпідставною і протиправною відмови щодо організації і проведення службового розслідування вчинених з боку: начальника Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І.; заступника міністра юстиції України з питань виконавчої служби - Шкляра С.В.; Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С.;

в порядку ст. 389 ЦПК України просив зобов`язати вищевказаних зацікавлених осіб, в 10- денний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_1 (як заянику) письмові інформації щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання: а) рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банк «Фінанси та Кредит» на користь стягувача - ОСОБА_1 в сумі 9333,60 грн.; б) послідуючі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року по справі (№ 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), яка була постановлена в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16.11.2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015).

Ухвалою від 27.11.2019 року залучено до участі у справі в якості заінтерисованих осіб: Директора Департаменту Державної виконавчої служби України Воробйова Олексій Володимировича, заступника Директора Департаменту Державної виконавчої служби України Чорнобая Олександра Юрійовича таУповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Юрія Петровича. Виключено з кола заінтерисованих осіб: заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Шкляр С.В. та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С.

Ухвалою від 05.02.2020 року залучено до участі у справі в якості заінтерисованих осіб: Директора Департаменту Державної виконавчої служби України Кисельова Максима Євгеновича та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно Сергія Семеновича. Виключено з кола заінтерисованих осіб: Директора Департаменту Державної виконавчої служби України Воробйова Олексія Володимировича та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Юрія Петровича.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_1 , щодо протиправної відмови виконувати рішення суду - задоволено.

Визнано факти умисної неправомірної бездіяльності протиправного невиконання: а) рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь стягуавача - ОСОБА_1 в сумі 9333,60 грн.; б) послідуючу ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2016 року (по справі № 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), яка була постановлена в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16.11.2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) та безпідставною і протиправною відмови щодо організації і проведення службового розслідування вчинених з боку: начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гоцій Б.І. , директора департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, заступника директора департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Чорнобай Олександра Юрійовича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно Сергія Семеновича.

В порядку ст. 389 ЦПК України зобов`язано вищевказаних зацікавлених осіб, в десятиденний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_1 письмову інформацію щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання: а) рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь стягувача - ОСОБА_1 в сумі 9333,60 грн.; б) послідуючу ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2016 року (по справі № 553/1642/15-ц, провадження № 4-с/553/20/2016), яка була постановлена в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України в порядку судового контролю за виконанням вищевказаного первинного рішення національного суду від 16 листопада 2015 року (№ 553/1642/15-ц, провадження № 2/553/707/2015).

Від начальника Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоцій Б.І. , директора Департаменту державної виконавчої служби Мінстерства юстиції України Кисельова М.Є., заступника директора Департаменту ДВС Мінстерства юстиції України Чорнобай О.Ю. від імені яких діє головний спеціаліст сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Листопад О.А., надійшла апеляційна скарга на ухвалу, в якій скаржники просять її скасувати та постановити нову, якою у задоволенні скарги в частині вимог до дирктора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є., заступника директора ДВС МЮ України Чорнобая О.Ю. - відмовити. У скарзі посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У скарзі зазначено про помилковість висновків суду щодо задоволення вимог до директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є., заступника директора ДВС МЮ України Чорнобая О.Ю., оскільки наявність протиправної бездіяльності вказаних заінтересованих осіб не підтверджена доказами, Департаментом ДВС вчинялись всі заходи спрямовані на здійснення контролю за виконанням судових рішень, в тому числі і розгляд звернень скаржника з інформуванням його про хід виконавчого провадження.

Крім того, у апеляційній скарзі звернуто увагу, що Шевченківський РВДВС м.Києва є окремою юридичною особою, а тому вимоги до директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є., заступника директора ДВС МЮ України Чорнобая О.Ю. є безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Придніпровського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання дій банку протиправними, відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди, пов`язаної із порушенням права власності та прав споживачів послуг, задоволено частково. Визнано незаконними та протиправними дії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Придніпровського регіонального департаменту АТ Банк «Фінанси та Кредит» щодо: а) обмеження ОСОБА_1 з 09.04.2015 р. в праві власності, одержанні всіх наявних готівкових коштів на його пенсійному карткових рахунку (договір від 05.12.2014 р). в сумі 29331,43 грн.; б) припинення з лютого 2015 р. банком щомісячних виплат процентів по строковому валютному договору від 12.12.2014 р.; в) протиправною відмову по закінченню строкового договору 12.05.2015 р. повернути кошти в сумі 1636,13 доларів США.; г) позбавлення права ОСОБА_1 оперативно контролювати власні кошти шляхом одержання СМС інформації відносно повного руху коштів по договорах, рахунках. Стягнуто з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Придніпровського регіонального департаменту АТ Банк «Фінанси та Кредит» у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.00 коп. та судові витрати, за надану правову допомогу, які на жовтень 2015 р. складають 6333,60 грн., а всього 9333 грн. 60 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суд м. Полтави від 23.09.2016 року задоволено частково скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 55-56, 64, 124 ч.5 Конституції України, ст.ст.383-387 ЦПК України, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС системи Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо відмови виконувати рішення національного суду. В порядку ст.389 ЦПК України зобов`язано зацікавлених осіб, в 10-денний термін з дня одержання ухвали суду, надати суду та ОСОБА_1 (як заявнику) письмові інформації щодо організації та проведення ними роботи спрямованої на фактичне виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015 р. (№ 553/1642/15-ц, провадження 2/553/707/2015) зі стягненням боргу з «Банку «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в сумі 9333 грн. 60 коп. Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року - залишено без змін.

Згідно Постанови Верховного суду від 20 червня 2018 року ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року про стягнення боргу з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в розмірі 9 333,60 грн. - скасовано. Визнано неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2015 року про стягнення боргу з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в розмірі 9 333,60 грн. Поновлено ОСОБА_1 строк на включення до реєстру акцептованих вимог кредитів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для погашення кредиторських вимог ОСОБА_1 на загальну суму 9 333,60 грн., та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 в розмірі 9333,60 грн. В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року - залишено без змін (т. 2 а.с.101-109).

На час звернення ОСОБА_1 з дійсною скаргою вищевказане судове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 16.11.2015 року та ухвала цього ж суду від 23 вересня 2016 року залишаються невиконаними.

Судом встановлено, що 19 січня 2017 року скаржником ОСОБА_1 на адресу Міністра юстиції України - Петренку П.Д. направлено заяву та ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року, яка набрала законної сили 30.11.2016 року де, зокрема в даному листі скаржником ставилось питання про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання даної ухвали суду, яка була винесена судом в порядку ст. 389 ЦПК України, в порядку судового контролю по факту невиконання боржником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», попереднього рішення даного національного суду від 16.11.2015 року.

Однак, звернення ОСОБА_1 залишилось поза увагою та належним реагуванням.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 124 ч. 5 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи слідує, також підтверджується обставинами встановленими у постанові Великої Паоати Верховного суду від 20.06.2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб ДВС системи МЮУ та Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо відмови виконувати рішення, що державною виконавчою службою, а також Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було вжито усіх дій для примусового виконання судових рішень, а тому даючи оцінку діям державної виконавчої служби, суд першої інстанції правильно застосував положення Закону України "Про виконавче провадження" та визнав бездіяльність державного виконавця щодо своєчасного, ефективного примусового виконання рішення протиправною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 14.04.2020 року, ухваленої на підставі норм процесуального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які учасники справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході розгляду справи.

Окремо слід зазначити щодо необгрунтованості посилань ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи щодо постановлення окремої ухвали відносно заінтересованих осіб з підстав неналежного виконання ними судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Статтею 262 ЦПК України не встановлено прямий обов`язок суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимога скаржника про постановлення окремої ухвали в даній справі, не підлягає задоволенню, оскільки постановлення окремої ухвали пов`язується з дискрецією (власним розсудом) суду, підстав для реалізації якої в даній справі, суд не вбачає, оскільки в матеріалах справи, окрім встановленого факту порушення, відсутні докази про наявність об`єктивних причин та умов, що сприяли допущенню вчинення даного порушення, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гоцій Б.І., директора Департаменту державної виконавчої служби Мінстерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Мінстерства юстиції України Чорнобай Олександра Юрійовича від імені яких діє головний спеціаліст сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Полтавській області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Листопад Олени Анатоліївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: С.Б. Бутенко

А.І. Дорош