Єдиний унікальний номер судової справи: №225/4073/20
Номер провадження: №2-о/225/316/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 серпня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Голубової О.О.,

представника заявника - адвоката Карнаухова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою уповноваженого представника заявника адвоката Карнаухова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року уповноважений представник заявника адвокат Карнаухов А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ДН № 128857 від 22.06.2020 року та договору про правову допомогу від 22.06.2020 року, звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявник ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м.Горлівка Донецької області народила дочку, яку іменувала ОСОБА_2 .

Заявник, згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області від 25 лютого 2003 року, зареєстрована в м.Горлівка Донецькій області, народжувати дитину вирішила в медичному закладі м.Горлівка Донецькій області, тобто, на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території.

На підтвердження факту народження дитини, заявник отримала медичне свідоцтво про народження другої дитини жіночої статі №99 від 23.06.2020 року зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України.

З метою оформлення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку, заявник через свого представника звернулась до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із відповідною заявою.

Проте, в задоволенні зазначеної вище заяви заявникові було відмовлено, оскільки представлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а отже, факт народження дитини - не підтверджують. При цьому, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження.

Отже, вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації народження своєї дитини, заявник змушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження.

Заявник до судового засідання не з`явилась. Натомість, уповноважений представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив в судовому засіданні, що особисто спілкувася з заявником з приводу викладених в заяві обставин, підтвердив відповідність представлених засвідчених копій документів оригіналам. Окрім того, на питання суду з приводу звернення з відпаовідною заявою про встановлення факту майже через три роки після народження дитини повідомив, що заявниця народила дитину та фактично проживає з моменту народження до теперішнього часу на тимчасово окупованій території України, у з`язку з чим існували складності у перетині контрольно-пропускних пунктів. Більш того, заявниця не була обізнана, що видані на тимчасово окупованій території України документи, зокрема, свідоцтво про народження, правових наслідків на теритрії України не створює.

Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволенні заявлених вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та представлені суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

згідно з п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Центрально-міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 25 лютого 2003 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженкою м. Горлівка Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , у зареєстрованому шлюбі не перебуває (докази зворотного в матеріалах справи відсутні).

ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник народила другу дитину жіночої статі у м.Горлівка Донецькій області, про що в медичному закладі м. Горлівка було видане медичне свідоцтво про народження №99 від 23.06.2020 року (дублікат).

Додатково факт народження дитини підтверджений свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.11.2017 року №496, протоколом УЗД (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи) та кольоровими фото з зображенням заявниці разом з дитиною.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд виходив з наступного:

згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Горлівка Донецькій області, де народилась ОСОБА_3 , на даний час є тимчасово окупованою територією України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 року № 1085 зі змінами та доповненнями, м.Горлівка Донецькій області віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані даними органами документи є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Даний факт перешкоджає здійсненню заявником державної реєстрації народження дитини та отриманню свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку.

У зв`язку з неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. При цьому, суд враховує, що бланки суворої звітності, в тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

В той же час, кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та таким, що не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Враховуючи наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту народження дитини ОСОБА_4 , в м.Горлівка Донецькій області ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, заявник просить суд записати батьком дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Оскільки суду не представлені докази укладення між заявником та батьком дитини шлюбу, зокрема, свідоцтво про шлюб вставленого в Україні зразку, запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно здійснити за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записати за її вказівкою.

Отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, зважаючи на існування у заявника об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження дитини, а також, з огляду на те, що чинним законодавством України іншого порядку встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. 135 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 259, 263, 315, 317 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву уповноваженого представника заявника - адвоката Карнаухова Андрія Олександровича (місце роботи: АДРЕСА_2 ), який діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 24, ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка міста Горлівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , Україна, народила другу дитину жіночої статі ОСОБА_5 .

Записати матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, уродженку міста Горлівка Донецької області.

Запис про батька дитини здійснити відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2020 року.

Суддя О.В. Довженко