Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2020 р. Справа № 596/824/20

Провадження № 2/596/343/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в смт. Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після смерті бабки відкрилася спадщина на все належне їй майно, що знаходиться на території Копичинецької міської ради села Яблунів Гусятинського району Тернопільської області. В тому числі і на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:001:0318 площею 0,25 га в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за життя склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради 12 квітня 2013 року, за реєстровим №11, згідно якого заповіла все своє майно в її користь і вона спадщину прийняла шляхом звернення до Копичинецької державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу за №130/2015 та на підставі її заяви 12 лютого 2020 було видано Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по заповіту після смерті ОСОБА_2 . Інших претендентів на майно померлої немає. Оскільки вищевказане спірне майно було спільною сумісною власністю і частки в спільному майні не визначені, видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 нотаріус не може, тому немає змоги оформити право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:001:0318 площею 0,25 га в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03 липня відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, попередньо подала письмову заяву, позовні вимоги підтримала повністю, просила справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області подав суду письмову заяву, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без участі їх представника.

Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії заповіту зареєстрованого за №11 та посвідченого 23 січня 2013 року секретарем виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Ткачик Я.М., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження та все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй по закону на день смерті і на що матиме право заповіла ОСОБА_1 .(а.с.16)

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1952 року. (а.с.12)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Яблунів Гусятинського району відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видане 09 березня 2015 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.11)

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане 13 квітня 2015 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.10)

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0318, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії ЯЯЯ№775919 від 17.09.2013 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с.4, 5)

Відповідно до довідок виданих 10.04.2020 року Копичинецькою міською радою села Яблунів Гусятинського району Тернопільської області №220, №221 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно постійно проживав і був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з ним за вказаною адресою, на день його смерті постійно проживала і була зареєстрована: дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті якої за вказаною адресою, разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований.

ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а.с.6,7)

Згідно копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №257 виданого Відділом у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0318, площею 2500 м.кв. цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , становить 189388,59 грн.(а.с.27)

Як слідує із змісту приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Лотовської О.М. від 12.02.2020 року за №75/02-14 позивачу ОСОБА_1 роз`яснено її право звернутись до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю ч.3 ст.368 Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України.

За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що до спадкового майна належить Ѕ частка земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0318, площею 2500 м.кв. цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкодавець ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, фактично вступивши в її управління. Правовстановлюючі документи на спадкове майно за життя спадкодавця не виготовлені.

Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0318, площею 0,25 га. цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 1216,1233, 1268 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки с.Яблунів, Гусятинського району, Тернопільської області) до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області (м.Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Гусятинського району, Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителькою с.Яблунів, Гусятинського району, Тернопільської області, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0318, площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином", відповідно пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк