Справа № 309/1123/20
Провадження № 2/309/978/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2020 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О.Я.
при секретарі Зейкан Н. Л.
за участю позивача ОСОБА_1
за участю представника позивача ОСОБА_2
педагога Гульчак Т. І.
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування - Хустська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування - Хустська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що в травні 2005 року її донька ОСОБА_7 уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_6 . У шлюбі у них народилося троє дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є її внуками.
Близько семи років назад відповідач виїхав у Росію на заробітки, довгий час не повертався та не надсилав жодної матеріальної допомоги сім`ї. Дочка позивачки сама виховувала та утримувала дітей. У 2015 році шлюб між ОСОБА_7 та відповідачем шлюб розірвано.
Після розірвання шлюбу дітей залишено проживати разом із ОСОБА_7 .. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_7 в листопаді 2019 року звернулася до Хустського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів. 02.03.2020 року Рішенням Хустського районного суду призначено аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 мати дітей ОСОБА_7 - померла.
Про смерть матері неповнолітніх дітей відповідачу ОСОБА_6 відомо. Однак до цього часу, він не з`явився, не телефонував та не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей протягом семи років, до теперішнього часу ухиляється від батьківського обов`язку. За життя дочки на початку шлюбних відносин відповідач купив будинок у кредит, під його ж заставу. Однак, кредит не сплачував, тому при виникненні заборгованості за кредитним договором, банк поставив питання щодо передачі іпотечного майна (будинку) в рахунок сплати заборгованості. ОСОБА_7 з дітьми вимушено покинула будинок та переїхала в будинок бабусі ОСОБА_1 . Діти знаходиться на повному утриманні позивачки. Внук ОСОБА_5 перебуває на обліку із діагнозом гіперметрофія. Після смерті дочки позивачки діти залишились проживати з бабусею ОСОБА_1 та перебувають під її фактичною опікою та на її повному утриманні та вихованні. Відповідач свідомо самовільно ухилився від спілкування з дитиною, без поважних причин, не приймає участі у їхньому вихованні та фінансовому забезпеченні. У зв`язку із чим наявні підстави для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала просила його задоволити .
Представник позивача ОСОБА_2 судовому засіданні позов підтримала просила його задоволити, позбавити батьківських прав ОСОБА_6 щодо його неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання 20.07.2020 року, 03.08.2020 року, 13.08.2020 року не з`являвся, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`являвся в судові засідання без поважних причин, не подав відзиву на позовну заяву, не виявив бажання висловити думку щодо позову в судовому засіданні.
В судовому засіданні допитана в присутності педагога ОСОБА_8 неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суду пояснила, що батько обірвав зв`язок з ними після розірвання шлюбу з мамою. З батьком віна не спілкується, останній раз бачила його давно. Батько не зустрічається з нею, не надає їй матеріального утримання, не робить подарунків.
В судовому засіданні допитаний в присутності педагога ОСОБА_8 неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суду пояснив, що батько не спілкується з ними після розірвання шлюбу з мамою. Останній раз бачив його 5 років тому. Батько не зустрічається з ним, не надає йому матеріального утримання, не робить подарунків.
В судовому засіданні допитаний в присутності педагога ОСОБА_8 неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суду пояснив, що батько не спілкується з ним. Останній раз бачив його давно. Батько не зустрічається з ним, не надає йому матеріального утримання, не робить подарунків.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Хустської районної державної адміністрації Дуда Т. М. підтримала висновок органу опіки та піклування - Хустської РДА від 02.07.2020 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила позов задоволити.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування - Хустської РДА від 02.07.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , суд вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що травні 2005 року донька позивачки ОСОБА_7 уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_6 . У шлюбі у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є її внуками.
Близько семи років назад відповідач поїхав у Росію на заробітки, довгий час не повертався та не надсилав жодної матеріальної допомоги сім`ї. Дочка позивчки сама виховувала та утримувала дітей. У 2015 році шлюб між ОСОБА_7 та відповідачем шлюб розірвано.
Після розірвання шлюбу дітей залишено проживати разом із ОСОБА_7 , оскільки відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Мати неповнолітніх дітей в листопаді 2019 року звернулася до Хустського районного суду про стягнення аліментів. 02.03.2020 року Рішенням Хустського районного суду призначено аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 мати дітей ОСОБА_7 померла.
Про смерть матері неповнолітніх дітей відповідачу ОСОБА_6 відомо. Однак, відповідач не виявив бажання поцікавитися життям своїх дітей, не телефонував та не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, їх виховання, не приїжджав до дітей, протягом семи років ухиляється від батьківського обов`язку. За життя ОСОБА_7 на початку шлюбних відносин відповідач купив будинок у кредит під заставу. Однак, кредит не сплачував, тому при виникненні заборгованості за кредитним договором, банк поставив питання щодо передачі іпотечного майна (будинку) в рахунок сплати заборгованості. ОСОБА_7 з дітьми вимушено покинула будинок та переїхала в будинок бабусі ОСОБА_1 . Діти знаходиться на повному утриманні позивачки. Внук позивачки ОСОБА_5 перебуває на обліку із діагнозом гіперметрофія. Після смерті ОСОБА_7 діти залишились проживати з бабусею та перебувають під її фактичною опікою та на її повному утриманні та вихованні. Відповідач свідомо самовільно ухилився від спілкування з дітьми, без поважних причин, не приймає участі у їхньому вихованні та фінансовому забезпеченні, у зв`язку із чим наявні підстави для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно висновку органу опіки та піклування - Хустської РДА від 02.07.2020 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 щодо його неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним та таким що не суперечить інтересам його неповнолітніх дітей (а.с.33-35).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках.
У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.
Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітньої дитини превуалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для його життя та здоров`я. За цих обставин, на думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав, відповідає інтересам дитини та знаходиться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленумом Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до правових положень, які містяться в ст.ст. 8, 12 (ч. 6) Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до принципу 2 Декларації про права дитини, дитині має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості і сприятливі умови, які б дали їй можливість розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності. Отже, батьки повинні забезпечувати повноцінний розвиток та життя своїх дітей.
Відповідно до ст.ст.150,153,155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Фактичними даними по справі належним чином підтверджено обставини щодо ухилення відповідача ОСОБА_6 від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, які перебувають на забезпеченні та вихованні його тещі ОСОБА_1 . Відповідач не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, не приймає участі у їхньому вихованні та утриманні.
Суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки матеріали справи містять належні та достатні доказові матеріали, які достовірно та безпосередньо підтверджують вказані в позові дані щодо ухилення відповідача ОСОБА_6 від виховання своїх неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст. 10, 280-283, ЦПК України, ст.ст.164, 165 Сімейного Кодексу України, 2 Декларації про права дитини, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 від виховання своїх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 840, 00 гривень на користь позивача ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.