Справа № 159/2924/20
Провадження № 2/159/844/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

19 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_3 таким що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на те, що спірне помешкання належить їй на праві приватної власності, відповідач, який є її братом зареєстрований в ньому на постійне місце проживання, однак фактично там не проживає з 2006 року, своїх речей в будинку не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє, а його реєстрація позбавляє позивача належним чином використовувати свою власність. Усі витрати по утриманню будинку позивач несе самостійно. Просила визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 19 червня 2020 року.

Провадження у справі відкрито 24 червня 2020 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю, з підстав, викладених у заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Волинське обласне ОБТІ» від 26.05.2008, номер витягу: 18960483, доводиться та обставина, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.6).

З копії довідки про склад сім`ї та проживання, а також згідно відомостей з підрозділу УДМС України у Волинській області від 20.07.2020 слідує, що відповідач ОСОБА_3 з 01 лютого 2005 року зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Об`єкт права власності (домоволодіння) є житловим приміщенням, тому режим проживання в ньому регулюється нормами Житлового кодексу України.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Громадяни, які мають у приватній власності домоволодіння, мають право користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд, що закріплено у ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України.

Статтею 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Проживання та реєстрація сторонніх осіб в житловому будинку є перешкодою для власника здійснювати передбачені законом права власності в повному обсязі.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Статтею 72 ЖК України регламентовано, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок про застосування ст. ст. 71, 72 ЖК України, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин непроживання такої тривалості.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст. 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивача, останній зареєстрований у спірному житлі, проте з 2006 року в будинку не проживає без поважних причин, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє.

Вказану обставину в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Враховуючи характер спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Щодо розподілу судових витрат.

Судові витрати слід залишити за сторонами, відповідно до заявленого клопотання.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 ЖК, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ «Прикінцеві положення» цього Кодексу в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 24 липня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик