Єдиний унікальний номер справи 183/1042/20
Провадження № 2/183/2151/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він є рідним дідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рідним батьком відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його малолітній онук фактично проживає разом з ним, перебуває на його повному утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та вихованням останнього не займається, тобто не виконує своїх батьківських обов`язків, а кошти, які остання отримує від держави, як соціальну допомогу, витрачає на погашення кредитів та на купівлю алкоголю. Він не чинить будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, навпаки неодноразово пропонував спілкуватись із дитиною, купувати йому одяг і харчі та брати іншу участь у вихованні дитини, однак відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Батька дитини було позбавлено батьківських прав на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року, відповідач працездатна, має нерегулярний і мінливий дохід, однак має змогу матеріально допомагати дитині.

У зв`язку з чим, позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 150, 164, 165, 184, 258 СК України, а також на ст.ст. 60-63 ЦК України, просив суд:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- призначити його опікуном над неповнолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати дитину йому на виховання;

- стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 46). Ухвалою суду від 18 червня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 70-71).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились, але представником позивача суду подано письмові пояснення, у яких він позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 79-80).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги вона визнала, зазначила, що претензій матеріального та морального планів до позивача вона не має, рішення суду першої інстанції оскаржувати не буде (а.с. 31).

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та подання про призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною (а.с. 63, 65-66, 67-69).

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 18).

24 квітня 2004 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилась із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено відповідний запис за № 187 та видане свідоцтво про одруження. Після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_2 було змінено на " ОСОБА_2 " (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17 липня 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1924, та наданого у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини зазначений ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 16). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 9 від 17 липня 2019 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 27).

Таким чином, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним дідом малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року, ухваленим заочно у цивільній справі № 201/15331/17, було виключено відомості про ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, як батька з актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , складеного 18 листопада 2016 року Жовтневим районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 1924 (а.с. 23-26).

Судом установлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актом від 25 лютого 2020 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 39), з 23 квітня 2019 року і по теперішній час відвідує Комунальний заклад "Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 8 "Черемушки" (а.с. 41).

Позивач ОСОБА_1 фізично здоровий, працездатний, працює на посаді завідуючого складу готової продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський хлібокомбінат № 11", отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 10, 11, 13, 14).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ураховуючи інтереси дитини, а також те, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 67-69).

Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

За приписами статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з положеннями частин 3, 4 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, факт нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками відносно дитини підтверджується перевіреними судом вищезазначеними доказами у справі, разом з тим відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної вимоги у цій частині та про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позовної вимоги про призначення позивача опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Положеннями ст.ст. 58-59 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

У відповідності до ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до подання органу опіки та піклування Новомосковської міської ради, наданого суду, орган опіки та піклування вважає за можливе виконання опікунських обов`язків над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 65-66), у зв`язку позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень, з 1 липня - 1 859 гривень, з 1 грудня - 1 921 гривня.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною, нею не надано суду доказів наявності у неї на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення із 20 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради (місцезнаходження за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 20 лютого 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду складено і підписано 14 липня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна