_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/2225/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
Вказана заява надійшла до суду 06 липня 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена судді Калініченко Л.В.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.
ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року являється постачальником універсальних послуг
на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові
споживачі постачальника за регульованим тарифом автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії на умовах раніше укладених поговорів.
Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ), які передбачали, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом (п. 2. Постанови № 312 від 14.03.2018 р.); передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам (абз. 12 п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії».
Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Для проведення розрахунків TOB «ООЕК» на ім`я побутового споживача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Однак, в порушення своїх обов`язків споживач не здійснює оплату за електроенергію, що була поставлена ТОВ «ООЕК», своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього за період з січня 2019 року по травень 2020 року виникла заборгованість перед ТОВ «ООЕК», у заявленому до стягнення розмірі.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
У відповідності до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Таким чином, суд доходить до висновку, що сума боргу, разом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, заявлена до стягнення, підлягає стягненню з боржника у порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи зазначене, стягненню з боржника на користь заявника підлягає сплачений останнім судовий збір у розмірі 210 гривень 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 141, 160-164, 167, 168 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 615, 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.18 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», суддя,
Суд у відповідності до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Копію наказу з копіями заяви та доданих до неї документів невідкладно надіслати боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Роз`яснити боржникові його право у разі заперечення проти вимог стягувача, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів, подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Роз`яснити, що у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачеві.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання три роки.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення судового збору три місяці.
Суддя Калініченко Л. В.