Справа №173/784/20
Провадження №2-о/173/57/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: заявниці - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в за правилами окремого провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 року до суду звернулася заявниця ОСОБА_1 , з заявою про встановлення фактыв, що мають юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом сторін на 29.07.2020 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

29.07.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт смерті її співмешканця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у певний час, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 і факт її проживання однією сім`єю, більше п`яти років, із померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: в період з 23 березня 2006 року по 09 жовтня 2007 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через деякий час після розлучення вони з ОСОБА_2 , знову почали жити разом як чоловік і дружина за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року.

З 2012 року і до самої смерті ОСОБА_2 вони фактично проживали в будинку АДРЕСА_1 , разом вели господарство та піклувались один про одного. Спільних дітей з ОСОБА_2 , вони не мають, близьких родичів у чоловіка також немає

25 березня 2020 року вона звернулась до Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, де їй повідомили що СВ Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП В Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, у ході якого було проведено судово-медичну експертизу, згідно якої встановлено причину смерті її чоловіка, а саме ішемічна хвороба серця, що призвела до розвитку серцево - судинної неостаточності. Кримінальне провадження було закрите на підставі ст. 284 КПК України. Крім відповіді їй надали копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , № 52 від 26 березня 2020 року.

З метою зареєструвати смерть чоловіка та отримати свідоцтво про його смерть вона звернулась до районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області, але в зв`язку з відсутністю необхідних документів їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть та рекомендували звернутись до суду.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , та факту їх сумісного проживання їй необхідно для оформлення спадщини. Інших, відомих їй спадкоємців ОСОБА_2 , не має, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала за підставами, викладеними в заяві. Також пояснила, що вона з 2005 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . В 2006 році вони шлюб зареєстрували. А в 2007 році шлюб між ними був розірваний. Так як чоловік не бажав займатись ремонтом та утриманням будинку, жорстоко ставився до неї. За час перебування у шлюбі вона отримала групу інвалідності і відповідач сплачував аліменти на її утримання. Потім непорозуміння між ними зникли, вони знову стали проживати разом і проживали аж до смерті ОСОБА_2 ,,. який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 ,. змінив свою поведінку. Став займатись господарством та утриманням будинку. А вона в силу стану свого здоров`я потребувала його фізичної та моральної підтримки. День смерті ОСОБА_3 , вона пам`ятає погано, так як в неї різко погіршився стан здоров`я і вона потребувала лікування. Ховати ОСОБА_2 , допомогли сусіди.

Заінтересованою особою подана заява про розгляд справи у відсутність її представника. Будь-яких заперечень з приводу заявлених вимог не надано. на даний час змінено назву заінтересованої особи, тому в подальшому в рішення вказується нова назва заінтересованої особи: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи. свідків, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За доводами заявниці судом встановлено, що в період з 23 березня 2006 року по 09 жовтня 2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується також і копією свідоцтва про розірвання шлюбу. А також копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року.

Заявниця також посилається і на те, що через деякий час після розлучення вона з ОСОБА_2 , знову почали жити разом як чоловік і дружина за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року.

З 2012 року і до самої смерті ОСОБА_2 вони фактично проживали в будинку АДРЕСА_1 , разом вели господарство та піклувались один про одного. Спільних дітей з ОСОБА_2 , вони не мають, близьких родичів у чоловіка також немає

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , помер.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до повідомлення Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області встановлено, що слідчим відділом Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП В Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, у ході якого було проведено судово-медичну експертизу, згідно якої встановлено причину смерті ОСОБА_4 , а саме ішемічна хвороба серця, що призвела до розвитку серцево - судинної неостаточності. Кримінальне провадження було закрите на підставі ст. 284 КПК України. Відповідно до копії лікарського свідоцтва № 52 від 26 березня 2020 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав по АДРЕСА_1 .

За даних обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 , в певний час, а саме 25 березня 2020 року, оскільки ці обставини знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 , підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 .

Так свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що заявниця є її мамою. З 2005 року її мати і ОСОБА_2 , проживали разом однією сім`єю, вони навіть реєстрували шлюб. Потім шлюб розірвали, але через деякий, незначний, час стали знов проживати разом. В період шлюбу її мати та ОСОБА_2 , купили будинок, який спільно ремонтували, перекрили дах, провели воду до будинку. Також мали господарство. Мати та ОСОБА_2 , весь час проживали спільно. Лише одного раз, коли мати тяжко захворіла вона перебувала в лікарні, а потім вона забирала її до себе. Але після того як стан здоров`я матері покращився, вона знову повернулась до ОСОБА_2 , і проживала з ним до його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_6 ,, в судовому засіданні підтвердила пояснення свідка ОСОБА_5 , пояснивши, що заявниця є її бабусею, яка проживала разом з ОСОБА_2 . Вона відвідувала бабусю і ОСОБА_2 , знає, що вони вели спільне господарство.

Крім показань свідків факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 ,. підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року, чека мита накладними на купівлю будівельних матеріалів датованих 2012 роком.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту:проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

відповідно до ч.2 ст.3 СК України - Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Оцінюючи надані заявницею докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання без реєстрації шлюбу заявниці та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , не менше п`яти років до смерті.

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявницею способом захисту порушених прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання заявниці і ОСОБА_2 , протягом не менше 5-ти років до його смерті.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявниці для отримання спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних із спадкуванням.

В іншому порядку встановити даний факт заявник не має можливості.

Так як інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , не встановлено тому встановлення даного факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право.

Так як заявниця є особою з інвалідністю другої групи, відповідно звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір, тому судові витрати по розгляду справи відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у певний час, а саме 25 березня 2020 року

Встановити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме з 2012 року і по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по розгляду справи віднести на рахунок держави .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 08.08.2020 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 10.08.2020 року

Дата набрання законної сили 08.09.2020 року