Справа № 275/29/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/29/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "Приватбанк" 14.01.2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.08.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого банк надав йому кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням згідно умов договору.

Позичальник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер . Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

27.02.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса та ним отримано 08.04.2019 року інформацію, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Враховуючи, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, то 30.08.2019 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, яку не було виконано.

Станом на дату смерті ОСОБА_3 загальна сума заборгованості за кредитом становить 6463,74 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 05.08.2011 року в розмірі 6463,74 грн. та понесені судові витрати в розмірі 1921 грн.

03.03.2020 року представник відповідачів ОСОБА_4 подав до суду відзив, в якому позов не визнав та вказав, що 05.08.2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено договір у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України вказує на те, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Мати померлого- відповідачка ОСОБА_2 відноситься до спадкоємців першої черги, а ОСОБА_1 , що є сетрою померлого ОСОБА_3 , відноситься до спадкоємців другої черги, тому вважаює що позов, який заявлений до спадкоємця другої черги- ОСОБА_1 , є безпідставний.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов"язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Так як на даний час будь-якого майна спадкоємець ОСОБА_2 після смерті свого сина ОСОБА_3 не отримала, так як воно відсутнє, то позов про стягнення заборгованості по договору є безпідставний. Спадкоємець ОСОБА_2 не повинна сплачувати заборгованість по договору за рахунок свого особистого майна.

Крім того, відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В розрахунку заборгованості, який представлений позивачем, зазначено, що останній раз кошти на погашення кредиту були сплачені 28 березня 2016 року, а тому незрозуміло хто і яким чином через три місяці після його смерті вносив кошти на рахунок позивача.

Також вважає, що при вирішенні даної справи та постановленні рішення є всі підстави застосувати до правовідносин строк трирічної позовної давності, передбачений в ст. 257 ЦК України, по простроченому кредиту було винесено 28.03.2016 року, позов заявлено лише 14.01.2020 року. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позову.

24.04.2020 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що з довідки про надання позичальнику кредитних карток, вбачається, що позичальник користувався 4-я картками шляхом їх перевипуску, а 07.12.2013 року у Банку була відкрита позичальнику четверта по кількості кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії- 11.2017 року.

З виписки по рахунках позичальника за період з 05.08.2011року по 12.12.2019 року на сторінці 5 вищезазначеної виписки міститься рух коштів по картці № НОМЕР_1 , зокрема, із першою датою 16.12.2013 року. А на сторінці 10 зазначеної виписки відображено по основній картці № НОМЕР_2 проведення після дати смерті позичальника, про які зазначено у відзиві на позов, а саме : із датою 11.01.2016 року мовою оригіналу: "@S3АКРЬІТИЕ ЗАДОЛЖЕННОСТИ С ПОПОЛНЕНИЕМ КАРТЬІ " 11.01.2016 року. Тобто, у Банку був проведений перерахунок заборгованості на дату смерті позичальника, що відображено у розрахунку заборгованості.

Також зазначив, що заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника щодо сплати боргу за кредитним договором, та на адресу Брусилівської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6463,74 грн., надіслати на адресу банку іформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Однак, від спадкоємців боржника не надійшло відповіді, від нотаріальної контори 24.01.2019 року надійшло повідомлення, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до пункту 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, строк позовної давності стосовно вимог Банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагород, неустойки - пені та штрафів, витрат банку складає 50 років.

Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Отже, строк випущеної картки до останнього дня листопада 2017 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідачів від 12.12.2019 року - до спливу строку позовної ності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні суду.

Спадкоємцями, які мали однакову адресу реєстрації постійного місця проживання разом із спадкодавцем - позичальником ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_2 - його дружина, яка є спадкоємцем першої черги за законом та відповідач ОСОБА_1 , сестра померлого позичальника, та відповідно спадкоємець другої черги по закону, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача ОСОБА_2 , де в якості адреси реєстрації зазначена однакова адреса реєстрації постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За матеріалами даної справи станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором складає 6463,74 грн. і не викликає сумнівів, що і звичайні побутові речі як спадок вартують не менше ціни позову 6463,74.

Просив позовні вимоги задовольнити .

До суду представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився , надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали з мотивів викладених у відзиві, просили у задоволені позову відмовіти за безпідставністю.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05.08.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.11).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.42)

ОСОБА_3 своєчасно не повернув АТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 05.08.2011 року його заборгованість станом на 03.08.2019 року становить 6463,74 грн. (а.с.7-10).

Відповідно до листів-претензії від 30.08.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено листи-претензію, в яких АТ КБ "ПриватБанк" просив звернутися до відділення Банку та сплатити заборгованість за кредитним договором,укладеним ОСОБА_3 та АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.46-47).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно положень ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

Проте позивач в своїй позовній заяві як на підставу для задоволення позову посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачів із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було.

Крім того, з наданої позивачем копії анкети -заяви ОСОБА_3 на отримання кредиту, вбачається, що він фактично проживав у іншому місці, а саме- АДРЕСА_2 , де і працював робітником на Славутському комбінаті"Будфардгор"(а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , помер він в Київській області.

Спадкова справа на померлого ОСОБА_3 не заводилася (а.с.45).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів того, що померлий ОСОБА_3 фактично проживав разом з відповідачами, а надані лише докази того, що вони були зареєстровані за однією адресою.

Крім того, суду позивачем не надано доказів того, що відповідачі є родичами померлого.

В запереченні на відзив позивач стверджує, що відповідачка ОСОБА_2 є дружиною померлого, що заперечує у відзиві відповідачка ОСОБА_2 вказуючи на те, що померлий ОСОБА_3 її син.

Позивачем не надано доказів наявності та вартості спадкового майна.

Суд вважає, що обгрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справ судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст 608,1216,1218,12191281,1282 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 12-13,76, 81, 89, 141, 263-264, 352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитором спадкодавця - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка