Справа № 214/5213/20
2-н/214/1283/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

13 серпня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та з управління багатоквартирним будинком за період з 01 жовтня 2016 року по 01 червня 2020 року у розмірі 8769 грн. 33 коп., інфляційні втрати у розмірі 934 грн. 33 коп., 3% річних у розмірі 445 грн. 03 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної даності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, як убачається з даної заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку заборгованості, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2016 року по 01 червня 2020 року, тобто за період який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог, у зв`язку з чим суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ч. 1 ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов