РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу Донецької області, про визнання право власності на майно як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання право власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, заявою від 01.03.2019 року зменшила, а заявою від 21.05.2020 року збільшила позовні вимоги (а.с.104-107), остаточно просила: визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , як на частку в спільній сумісній власності; виключити Ѕ частину вказаного легкового автомобіля зі спадкового майна; визнати за малолітньою донькою померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія номер: 1366 від 10 липня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41982249 від 10.07.2018 року, видане ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:000:0404, площею 2 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис № 2696948 від 10.07.2018 року про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:000:0404, площею 2 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області; визнати за малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

24.04.2010 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 . Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 10.08.2016 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_6 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишили дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ». Вказаним рішенням суду встановлено, що фактичні шлюбні відносини сторонами припинено з 01.04.2015 року. Під час шлюбу подружжя придбало у спільну сумісну власність автомобіль GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Оскільки вказаний автомобіль був придбаний позивачкою та померлим ОСОБА_6 за час шлюбу, спадщина після смерті останнього відкрилася на Ѕ частину вказаного автомобіля, інша Ѕ частина належить позивачки на праві спільної сумісної власності.

Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. На день смерті померла у складі сім`ї мала чоловіка ОСОБА_3 , синів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Спадкоємцями вказаної земельної ділянки є чоловік померлої ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та неповнолітня онука ОСОБА_2 за правом представлення в рівних частках по 0,66 га кожному.

Спадкоємцями Ѕ частини автомобіля GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску після смерті ОСОБА_6 є батько останнього ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 .

Позивачка запропонувала ОСОБА_3 укласти угоду, за якою ОСОБА_8 успадкує Ѕ частину вказаного автомобіля, а ОСОБА_3 успадкує 2/3 частини вказаної земельної ділянки. Але у зв`язку з відмовою відповідача ОСОБА_3 від запропонованого варіанту, позивачка вимушена звернутися з позовом до суду.

Подаючи заяву про збільшення позовних вимог позивачка зазначила, що згідно інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 157881055 від 28.02.2019 року) на вищевказану земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю. В. 10 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом серії та номер 1366.

Враховуючи, що спадкоємцем 1/3 частини вказаної земельної ділянки, є неповнолітня ОСОБА_2 , позивачка вважає, що свідоцтво право на спадщину, видане на ім`я ОСОБА_4 повинно бути визнано судом недійсним, оскільки воно порушує спадкові права вказаної неповнолітньої дочки позивачки.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 12.03.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 23-24).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та ї представник адвокат Богатченко В. М. не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника у судовому засіданні (а.с.126-127).

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 -Заглинська О.А. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 131).

Третя особа приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу Кузуб Ю. В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні (а.с. 133).

Суд, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про частково задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 2 ст. 263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалено на підставі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюб встановлено, що 24.04.2010 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 . Внаслідок реєстрації шлюбу дружині надано прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 9).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Рішенням Вугледарського районного суду Донецької області від 10.08.2016 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_11 залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Згідно довідки Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області № 1988 від 19.10.2018 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Мала наступний склад сім`ї: чоловік ОСОБА_3 , 1957 р.н., син ОСОБА_4 , 1978 р.н., син ОСОБА_6 1984 р.н. (а.с.14).

Згідно довідки Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області № 1989 від 19.10.2018 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Мав наступний склад сім`ї: батько ОСОБА_3 1957 р.н., брат ОСОБА_4 , 1978 р.н. (а.с15).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів встановлено, що за ОСОБА_6 30.10.2012 року зареєстровано право власності на легкового автомобіля марки GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 (а.с. 17-19).

З копії заяви від 24.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Гончарова М. Л. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.77).

З копії спадкової справи № 95/2018 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої звернувся син ОСОБА_4 . Чоловік померлої ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини згідно з заявою від 20.02.2018 року (а.с. 139-140).

Судом також встановлено, що 10.07.2018 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю. В. ні ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку площею - 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:0404, площею 2 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 180).

Згідно копії інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 157881055 від 28.02.2019 року) вбачається, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії та номер 1366, виданого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю. В. 10 липня 2018 року, є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0404, площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с. 40).

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки GEELY MK-CROSS, р/н НОМЕР_1 , 2012 р.в., як на частку в спільній сумісній власності, виключення Ѕ частини вказаного легкового автомобіля зі спадкового майна та визнати за малолітньою донькою померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 4 ст. 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружя.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув право власності на легковий автомобіль марки GEELY MK-CROSS, р/н НОМЕР_1 , 2012 р.п., 30.10.2012 року, тобто на час перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 . Отже вказаний автомобіль є об`єктом права спільної сумісною власності подружжя, а тому позовні вимоги в частині визнання за позивачкою ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля, як на частку в спільній сумісній власності та виключення Ѕ частини вказаного легкового автомобіля зі спадкового майна підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи, що вказаний автомобіль є об`єктом права спільної сумісною власності подружжя, то спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася на Ѕ частину вказаного автомобіля. Спадкоємцями після смерті останнього в рівних частках є малолітня донька померлого ОСОБА_2 та батько померлого ОСОБА_3 , який проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В абзаці 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Беручи до уваги, що під час судового розгляду судом не встановлено жодних обставин, які б на теперішній час, з урахуванням виключення Ѕ частини вказаного легкового автомобіля зі спадкового майна та визнання за позивачкою ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля, як на частку в спільній сумісній власності, перешкоджали спадкоємцям майна померлого ОСОБА_6 одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання за малолітньою ОСОБА_2 право власності на частину вищевказаного автомобіля в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім`я ОСОБА_4 приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю. В. 10 липня 2018 року, та визнання за малолітньою ОСОБА_2 право власності на одну 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки, суд доходить наступних висновків.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як зазначено в абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Разом з тим, зі змісту абз. 5 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» можна зробити висновок, що у разі порушення права спадкоємців на частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, у якій це право порушене, а не про визнання недійсним такого свідоцтва в цілому.

На підставі вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених судом обставини суд доходить висновку, що спадкоємцями майна померлої ОСОБА_8 на час її смерті були чоловік померлої ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини, син померлої ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом подання відповідною заяви, а також онука померлої малолітня ОСОБА_2 , яка є спадкоємиця за правом представлення. Отже свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_4 приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Ю. В. 10 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_4 , було видано з порушенням права на спадщину малолітньої ОСОБА_2 , а тому підлягає визнанню частково недійсним в частці спадкування 1/3 частини вищевказаної земельної ділянки, оскільки вказана частина повинна бути успадкована останньою. З вказаних підстав суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_12 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та вважає за можливе визнати за останньою право власності на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_8 , задовольнивши в позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу Донецької області, про визнання право власності на майно як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання право власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , як на частку в спільній сумісній власності.

Виключити Ѕ частину автомобіля марки GEELY MK-CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 зі спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1366, видане 10 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Кузуб Юлією Віталіївною, в частині успадкування ОСОБА_13 після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером: :03:000:0404, площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис № 2696948 від 10.07.2018 року про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:000:0404, площею 2 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером: :03:000:0404, площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук