Справа № 236/2250/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за учсасті секретаря Безорчук А.О., в присутності позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лиман цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обгрунтування позову зазначено, що на підставі рішення Рідкодубівської сільської Ради від 27 вересня 2002 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7,3959 га, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №030533 виданий 26.08.2004 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №341. 27 липня 2009 року між позивачкою та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,8209 га з кадастровим номером :10:028:0002 відповідно до якого передано в оренду вказану ділянку строком на 49 років для ведення особистого селянського господарства., договір зареєстрований 27 липня 2009 року за №05. Відповідно до умов договору орендна плата повинна вноситися щорічно до 31 грудня (п.11 договору).Втім, орендар порушив умови договору оренди в частині розрахунків за оренду. Так орендна плата за 2019 рік складала 12 600 грн. 01 жовтня 2019 року орендар видав пшеницю на суму 2920 грн, а 14.11.2019 року кукурудзу на 500 грн. Заборгованість станом на 01.01.2020 року склала 9180 грн., яка не відшкодована по теперішній час. У зв"язку з наведеним, ОСОБА_1 вважає що договір оренди земельної ділянки від 27.07.2009 року має бути розірваний.

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав суду відзив в якому зазначив, що про наявність боргу зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки дізнався після отримання позовної заяви. Наявність боргу зі сплати орендної плати за 2019 рік у сумі 9 180,00 грн. станом на 01.01.2020 року є безпідставною і не обґрунтованою. На теперішній час зміни до договору оренди земельної ділянки від 27.07.2009 року не вносились, будь яких пропозицій, щодо зміни розміру орендної плати від позивача не надходило. Умови договору орендарем виконувалися у повному обсязі. 01.10.2019 року та 14.11.2019 року було здійснено розрахунок за оренду земельної ділянки згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 27.07.2009 року з відповідачем за її проханням у натуральній формі, а саме відвантажено пшеницю на суму 2920,00 грн. та кукурузу на суму 500 грн., що не заперечується позивачем. У зв"язку з наведеними обставинами просить суд у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання 11.08.2020 року з"явились позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що в липні 2009 року при укладенні договору оренди належної їй земельної ділянки була введена в оману відповідачем ОСОБА_2 та не розуміла, что укладає договір оренди на 49 років. До 2019 року відповідача виплачував орендну плату, втім за 2019 рік має заборгованість з її сплати в сумі 9180 грн. З позовом про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати позивач до суду не зверталася, також письмових претензій відповідачу щодо відшкодування заборгованості не висувала.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечував з підстав наведених у відзиві. Суду пояснив, що до 2019 року сплачував позивачці орендну плату в належному розмірі, втім у зв"язку зі складними сімейними обставинами - загибеллю дружини та необхідністю самостійно опікуватися неповнолітнім сином, сплатити орену плату в більшому розмірі він не має можливості. Крім того, вважає, що заборгованість з орендної плати в сумі 9180 грн. позивчаем не доведена, відтак підстави для розірвання договору відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_3 позицію відповідача підтримав, позовні вимоги вважав безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суду пояснив, що кладений договір оренди землі є зареєстрованим та діючим, відповідно до умов укладеного договору розрахунок орендної плати за землю здійснюється відповідачем з урахуванням індексу інфляції виходячи з грошової оцінки земельної ділянки, за 2019 рік орендна плата була сплачена, а заборгованість на теперішній час належним чином не підтверджена.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 на підставі рішення Рідкодубівської сільської ради від 27 вересня 2002 року на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, площею 5,8209 га з кадастровим номером :10:028:0002 (а.с.7-8).

27 вересня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавцем) та відповідачем ОСОБА_2 (орендарем) укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 5,8209 га. Вказаний договір підписаний сторнами та зареєстрований за №05 в Державному реєстрі земель (а.с.5-6)

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вбачається п.9 розділу "Орендна плата" Договору від 27.09.2009 року орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 780 грн. на рік; згідно п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу (без урахування) індексів інфляції; п. 11 Договору передбачено що орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з орендою землі, зокрема, положень ЦК України, дає підстави зробити висновок, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13).

Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І : 100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку грошова оцінка земельної діялнки була проведена лише 11.05.2000 року та становила 52576 грн (а.с.27). На дату укладення договору, тобто на 27.07.2009 року нормативна грошова оцінка земельної діляки не проводилась, відомості до п.5 Типового договору щодо грошової оцінки не внесені.

Враховуючи вищенаведене, заслуговують увагу посилання позивача на необхідність перерахунку орендної плати у зв"язку зі збільшенням на теперішній час грошової оцінки земельної ділянки та індексацією.

Втім, враховуючи, що позивач не зверталася до відповідача з претензією щодо сплати орендної плати не в повному обсязі і не зверталась до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі, відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати, адже відповідач виплачував орендну плату, втім в мешному розмірі. Як встановлено судом за 2019 рік позивач отримала в рахунок орендної плати сільськогосподарську продукцію, а саме : кукурудзу на суму 500 грн. та пшеницю на суму 2920 грн. (а.с.24). За попередні роки сума орендної плати позивачем не оспорювалась, отримувалась від відповідача в повному обсязі, умови договору в частині розрахунку за користування земельною ділянкою на теперішній час не внсесені.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 13, 21 Закону України «Про оренду землі» ст. ст.263-264, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 серпня 2020 року.

Головуючий суддя -