Справа № 308/4208/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, заяву ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, мотивуючи її тим, що пред`явлений до органу державної виконавчої служби виконавчий документ виконавчий лист № 308/4208/13-ц, виданий 28.09.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: «Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 24 000 грн. заборгованості за несплату передбачених договором оренди платежів, 6000 грн. штрафів за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та 2400 грн. у відшкодування майнової шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 414,69 грн. судового збору та 3 333,20 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката.», відносно боржника ОСОБА_3 , у зв`язку з його втратою, оскільки, постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від 31.12.2015 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа), однак останнім не отримано, у результаті чого рішення суду залишається невиконаним. На підставі наведеного, заявник просив видати його дублікат та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу.

Заявник та боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв`язку з чи суд розглянув заяву без їх участі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень підпункту 17.4 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень до Цивільного процесуального кодексу України - у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», чинного станом на дату видачі виконавчого документа (28.09.2015 року) - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не

передбачено законом (з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили).

Водночас, відповідно до положень п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» - строки пред`явлення виконавчого документа до виконання

перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання; час, що минув

до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено, що виконавчий документ повернутий органом державної виконавчої служби 31.12.2015 року, а отже строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 31.12.2016 року.

Таким чином, заявник звернувся до суду про видачу втраченого дубліката поза межами строків пред`явлення виконавчого документу - 13.04.2020 року, тобто через більше ніж три роки.

Відповідно до положень ст. 433 ЦПК України - у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що виконавчий документ, про поновлення строку пред`явлення якого клопоче заявник був виданий останньому 28.09.2015 року, пред`явлений до примусового виконання 12.10.2015 року. Разом з цим, про результати виконання зазначеного документу заявник звернувся до органу державної виконавчої служби тільки 21.02.2018 року з заявою про повернення всіх виконавчих документів, що перебували на виконанні, тобто через більше ніж два роки з моменту пред`явлення виконавчого документу. Водночас, отримавши 27.02.2018 року повернутий без виконання виконавчий лист за іншими позовними вимогами та встановивши, що за відповідною заявою органом ДВС не повернуто всіх виконавчих документів, заявник зацікавився результатом виконавчого провадження тільки 29.10.2019 року, тобто після спливу ще півтора роки.

Вищевказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що заявник, пред`явивши виконавчий документ до органу державної виконавчої служби, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. У своїй заяві останній не навів переконливих обставин, які б свідчили про те, що існували обставини, які об`єктивно заважали заявнику реалізувати своє право на виконання судового рішення раніше, а отже причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу суд визнає неповажними.

Окрім цього, заявник не надав суду будь-якого належного, допустимого та достатнього доказу про те, що виконавчий документ був втрачений. Так, з матеріалів доданих до заяви, вбачається тільки те, що органом державної виконавчої служби було направлено на адресу стягувача виконавчий документ, однак не зазначено, ні те, що документ був втрачений, за яких обставин це сталось, з чиєї вини відбулася така втрата.

Водночас, не зазначено доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист не виконано, не доведено, що не проведено стягнення за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його для виконання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 431, 433, 258-261 ЦПК України, пп. 17.4. пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень до Цивільного процесуального кодексу, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та повнолення строку для пред`явлення його до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.І. Зарева