Справа № 2-3067/08
Провадження № 4-с/522/44/20
У Х В А Л А

07 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілії Юріївни, за участю заінтересованої особи - боржника ОСОБА_2 ,

встановив:

14 грудня 2018 року року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілії Юріївни, за участю заінтересованої особи - боржника ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 просить: постанову старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого 09.02.2015 року визнати неправомірною та скасувати; зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа (дубліката) № 2-3067/08, виданого Приморським районним судом м. Одеси 09.02.2015 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 01 березня 2018 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого Приморським районним судом м. Одеси 3.02.2015 року про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та володінні належною позивачеві 1/6 часткою металевого кіоску, площею 3,91 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_1 та зобов`язання ОСОБА_2 звільнити металевий кіоск, площею 3,91 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від своїх особистих речей, припинити незаконне використовування цього металевого кіоску для особистих потреб і здійснення підприємницької діяльності та віддати ОСОБА_1 ключ від цього металевого кіоску. З зазначеною постановою не згодний, вважає, що судове рішення підлягає обов`язковому виконанню.

Зазначає, що в серпні 2008 року звернувся з заявою до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження та надав два виконавчі листи. 19.08.2008 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання вищевказаних виконавчих документів. Оригінали зазначених виконавчих документів було втрачено в Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при примусовому виконанні, що встановлено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року (Справа № 2 3067/2008). Цією ж ухвалою суд задовольнив заяву про видачу дублікатів виконавчих листів. Проте видані дублікати виконавчих листів знову втрачаються виконавчою службою в процесі виконання. 29 вересня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси поставляється ухвала, якою задовольняється подання начальника першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ про видачу дублікату виконавчого листа відповідно до заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2008 року у цивільній справі №2-3067/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та володінні майном й про відшкодування моральної шкоди. В ухвалі суду від 29.09.2014 року судом встановлено, що оригінали зазначених виконавчих документів було втрачено в Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при примусовому виконанні. 17.11.2017 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого 3.02.2015 року (на виконання надійшов дублікат виконавчого листа, виданого судом 09.02.2015 року). 01 березня 2018 року старший державний виконавець Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області видав постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого 03.02.2015 року Приморським районним судом м. Одеси, пославшись в тексті постанови на те, що в разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому державний виконавець керувався, як вказано в тексті постанови, п. 11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження». З прийнятим рішенням, заявник не погоджується, а тому просить скасувати постанову про закриття виконавчого провадження.

Ухвалою від 17 грудня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою та відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні заявник просив суд задовольнити вимоги скарги, оскільки судове рішення не виконано та підлягає завершенню в примусовому порядку.

Боржник та його представник не заперечували проти задоволення скарги. Зазначають, що боржник звертався з пропозицією щодо добровільного виконання судового рішення, однак Стягувач прагне виконання лише в примусовому порядку. Державний виконавець не здійснив його належний виклик, оскільки направлено повідомлення за адресою за якою він не проживає, що позбавило реальної можливості врегулювати питання виконання судових рішень.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази мотивування скарги, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2008 року у справі № 2-3067/2008 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та володінні майном й про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Суд вирішив: Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та володінні належною позивачеві 1/6 часткою металевого кіоску, площею 3,91 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 звільнити металевий кіоск, площею 3,91 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від своїх особистих речей, припинити незаконне використовування цього металевого кіоску для особистих потреб і здійснення підприємницької діяльності та віддати ОСОБА_1 ключ від цього металевого кіоску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16 (шістнадцять) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129 Конституції України).

Як вбачається із матеріалів справ, виконавчий документ звернено до примусового стягнення, який був втрачений. Повторно дублікат виконавчого документа був звернений до примусового виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2018 року головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Л.Ю. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 57400631 виконання виконавчого листа № 2-3067/08, в зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника (п.11 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Так, ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У такому випадку, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.3 ст.39 Закону).

Встановивши, що рішення Приморського районного суд уміста Одеси від 03 квітня 2008 року не було виконане належним чином, суд дійшов висновку про задоволення скарги частково.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsbyv. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, ReportsofJudgmentsandDecisions 1997-II).

Таким чином, суд вважає постанову старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого 09.02.2015 року неправомірною та такою, що порушує права Стягувача, тому підлягає скасуванню.

При цьому, враховуючи, що порушено право Стягувача підлягає поновленню у спосіб, встановлений для примусового виконання судового рішення, який обирає державний виконавець, тому вимоги про зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілії Юріївни, за участю заінтересованої особи - боржника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3067/08, виданого 09.02.2015 року визнати неправомірною та скасувати.

У задоволені решти вимог відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська

07.08.2020