ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7244/19
Провадження № 2/210/851/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" липня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10735.34 грн за кредитним договором б/н від 03.10.2016 року та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог у позові та заявах по суті справи зазначив (зокрема), що ОСОБА_2 (позичальник) за життя отримав у позивача кредит у сумі 1600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

За вказаним кредитом утворилася кредитна заборгованість, яка складає 10735.34 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Спадкоємець, який прийняв спадщину -відповідач, ОСОБА_1 , яка постійно проживала з позичальником на момент його смерті, заяви про відмову від спадщини не подала, і, отже, згідно ч.3 ст.1268 ЦПК України є такою, що прийняла спадщину.

До складу спадщини входять як права, так і обов`язки спадкодавця, у т.ч. - обов`язки за вказаним кредитним договором.

Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала. У заявах по суті справи зазначила (зокрема), що претензію кредитора вона не отримувала, до нотаріуса не зверталася, а нотаріус її про таку претензію не повідомляв.

Банком пропущено строк, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України.

Банком не взято до уваги, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а спадкове майно відсутнє.

Крім того, докази укладання кредитного договору банком з позичальником є неналежними.

Просить у позові відмовити.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши письмові докази, документи та матеріали, що маються у справі та надані сторонами, а також аргументи, пояснення та міркування сторін щодо предмета спору, викладені у заявах по суті справи, доходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертається до відповідача виключно на підставі успадкування нею (згідно позиції позивача) обов`язків її померлого чоловіка у складі спадщини та звертається з позовом, як кредитор померлого спадкодавця-позичальника у зобов`язанні.

При цьому, суд доходить до висновку, що позивачем не додержано встановлений ЦК України порядок звернення кредитора до спадкоємців боржника, і, отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Так, відповідно до ч.ч.2,3 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, на а.с.55 міститься «претензія кредитору», яка подана до нотаріальної контори 24.09.2018 року (тобто, вже після завершення шестимісячного строку після смерті позичальника) та у якій зазначено, що на даний момент їм стало відомо про смерть позичальника.

Як вбачається з заяв по суті справи, поданих відповідачем, саме вона повідомила банк (позивача) про смерть позичальника.

Доказів на спростування даного факту позивачем не надано, і, отже, обов`язок доказування щодо даного факту не виконано, у зв`язку з чим суд приймає дану обставину, як доведену.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що станом на 24.09.2018 року кредитору (позивачу) було достовірно відомо і про смерть боржника, і про особу можливого спадкоємця - відповідача за позовом, яка постійно проживала з позичальником на момент смерті (що стверджує і сам банк-позивач у позові) та сама ж і повідомила банк - кредитора та позивача за позовом - про смерть позичальника.

При цьому, банком претензія відповідачу, як спадкоємцю, про якогобуло достовірно відомо банку-кредитору ще з 24.09.2018 року була направлена тільки 06.08.2019 року (а.с.57), тобто майже через рік та з пропущенням встановленого ч.ч.2,3 ст.1281 ЦК України строку.

Згідно ч.4 ст.1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, позивач пропустив встановлені ч.4 ст.1281 ЦК України пресічні строки звернення з вимогою до спадкоємців, і, отже, позов задоволенню не підлягає.

Окрім того, відповідно до ч.ч.2,3 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (…).

Таким чином, ст.1281 ЦК України безальтернативно та прямо вказує на отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, як обов`язкову умову пред`явлення вимог кредитора.

При цьому, позивачем жодним чином не доведено, що відповідач взагалі отримав свідоцтво про право на спадщину.

Більш того, позивач взагалі не доводить у позові будь-яких фактів прийняття відповідачем спадщини та не заявляє будь-яких клопотань суду з приводу встановлення даних обставин.

Так, єдине клопотання про витребування доказів з даного приводу подане представником позивача 09.04.2020 року та судом у його задоволенні відмовлено, оскільки воно подане з порушенням встановленого ЦПК України строку, без клопотання про його поновлення та без додержання передбачених ЦПК України вимог щодо такого клопотання.

Так само, з тих же причин, суд доходить до висновку про те, що позивачем жодним чином не доведено вартість спадкового майна, прийнятого відповідачем у спадок, що має пряме значення для прийняття рішення за даним позовом, оскільки відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Окрім того, суд доходить до висновку, що позивачем у будь-якому випадку не виконано обов`язок доказування, передбачений ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, зокрема, позивачем не доведено розмір заборгованості за кредитом.

Так, наданий до позову розрахунок заборгованості за кредитом на а.с.6-8 неможливо прочитати взагалі, оскільки він виконаний шрифтом, розміром менше 1 мм у низькій роздільній здатності, з пропусками та осипаннями частин цифр та літер, що позбавляє можливості його прочитати та встановити достеменно зазначені у позові та таблиці цифри та найменування стовбців таблиць.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачем у справі пропущено строки звернення та порушено порядок звернення з вимогою до спадкоємців кредитора, і, отже, заявлений позов задоволенню не підлягає.

Крім того, позивачем не виконано вимог ЦПК України щодо обов`язку доказування щодо (зокрема) розміру заборгованості.

Враховуючи ви кладене, суд не досліджує доводи відповідача щодо недоведеності позивачем факту укладання угоди з позичальником за його життя, оскільки за наведених обставин такий факт у будь-якому випадку не має самостійного значення для прийняття рішення у даній справі.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 626, 628, 629, 633, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 278, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. Є. Сільченко