Дата документу 11.08.2020 Справа № 318/2187/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2284/20 Головуючий у 1-й інстанції: Васильченка В.В.
Є.У.№ 318/2187/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» про припинення дії, яка порушує право,

за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» про припинення дії, яка порушує право. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є власниками земельних ділянок, розташованих в на території Благовіщенської сільської ради, Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Протягом липня-жовтня2013 року ними було укладено із СТОВ «Благовіщенка» договори емфітевзису та оренди їх земельних ділянок строком на п`ять років. Незадовго до закінчення строку дії договорів вони письмово повідомили землекористувача про відмову від продовження договірних відносин і вимагали повернути належні їм земельні ділянки, однак відповідей на листи товариство їм не надало, землю не повернуло. Ухилення відповідача від належного оформлення факту припинення договорів з підстав закінчення строку, на який їх було укладено, порушує право позивачів на володіння власним майном, з огляду на що вони просили припинити договірні відносини із СТОВ «Благовіщенка», витребувати із його незаконного володіння і користування та передати їм спірні земельні ділянки.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року позов задоволено.

Визнано припиненим Договір емфітевзису № 231 від 11 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка», який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 20травня 2014року , номер запису про інше речове право: 5729821, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер: : 03:001:0458.

Витребувано із володіння і користування Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ««Благовіщенка»» та передано у володіння та користування власника ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер: : 03:001:0458.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Визнано припиненим Договір емфітевзису № 349 від 16 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка», який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 14 травня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5637780, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер: :04:003:0157.

Витребувано із володіння і користування Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» та передано у володіння та користування власника ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер: :04:003:0157.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Визнано припиненим Договір оренди землі № 176 від 01 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка», який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23 квітня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5447824, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0178.

Витребувано із володіння і користування Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» та передано у володіння та користування власника ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер: :03:001:0178.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Визнано припиненим Договір емфітевзису № 114 від 27 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка», який (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 11 січня 2014року, номер запису про інше речове право: 4242179, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0109.

Витребувано із володіння і користування Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» та передати у володіння та користування власника ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер: :03:001:0109.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що після закінчення строку дії договорів емфітевзису і оренди землекористувач відмовився повернути земельні ділянки власникам, які завчасно попередили його про відмову продовжувати орендні відносини і мають намір самостійно обробляти належну їм землю.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову СТОВ «Благовіщенка» зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що договірні відносини між сторонами продовжені на новий строк, оскільки товариство продовжувало користуватися спірними земельними ділянками після закінчення строку дії договорів, сплачувало орендну плату у відповідності із умовами договорів.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника СТОВ «Благовіщенка» адвоката Романенко І.В., яка підтримала апеляційну скаргу і просила про її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,5203 га, кадастровий номер: :03:001:0458, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський районн, Благовіщенська сільська рада /а.с. 90/.

11 липня 2013 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Благовіщенка» був укладений Договір емфітевзису №231 зазначеної земельної ділянки, строк дії якого сторони визначили тривалістю у 5 років /а.с. 77, 78/. Дата реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 20 травня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5729821 /а.с. 80/.

Листом від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 повідомила землекористувача про те, що не має наміру продовжувати орендні відносини. Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, номер відправлення: 171 /а.с. 81, 82/.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулась до СТОВ «Благовіщенка» з письмовим запереченням щодо поновлення Договору на новий строк, лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, номер відправлення: 252 /а.с. 23, 24/.

Відповідей на два вказані вище листи СТОВ «Благовіщенка» позивачці не надало.

14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до СТОВ «Благовіщенка» з Листом-вимогою про повернення земельної ділянки кадастровий №:03:001:0458, до якого були долучені Угода про припинення Договору оренди та Акт приймання-передачі об`єкта Договору земельної ділянки. Документи було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №211 /а.с. 85, 89/.

Однак і на цю вимогу позивача відповіді СТОВ «Благовіщенка» не надало.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 3.4125 га, кадастровий номер: :04:003:0157, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський район, Благовіщенська сільська рада /а.с. 20/.

16 липня 2013 року між ним та СТОВ «Благовіщенка» був укладений Договір емфітевзису №349 вказаної земельної ділянки, строк дії якого сторони визначили тривалістю у 5 років /а.с. 7, 8/. Дата реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 14 травня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5637780 /а.с. 9/.

Листом від 5 травня 2019 року ОСОБА_2 повідомив відповідача про те, що не бажає продовжувати орендні відносини. Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, номер відправлення: 210 /а.с. 10-13/.

ОСОБА_2 повторно звернувся до СТОВ «Благовіщенка» з письмовим запереченням щодо поновлення договору на новий строк. Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №260 /а.с. 14, 15/.

Відповідей на два вказані вище листи СТОВ «Благовіщенка» позивачу не надало.

19 червня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до СТОВ «Благовіщенка» з Листом-вимогою про повернення земельної ділянки кадастровий №:04:003:0157, до якого були долучені Угода про припинення Договору емфітевзису та Акт приймання-передачі об`єкта Договору - земельної ділянки. Документи було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №512 /а.с. 16-19/.

Однак і на цю вимогу позивача відповіді СТОВ «Благовіщенка» не надало.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий №:03:001:0109, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 3,4101 га, місце розташування: Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський район, Благовіщенська сільська рада /а.с. 55/.

27 вересня 2013 року між нею та СТОВ «Благовіщенка» був укладений Договір емфітевзису №114 щодо земельної ділянки кадастровий №:03:001:0109, строк дії якого сторони визначили тривалістю у 5 років /а.с. 44, 45/. Дата реєстрації Договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 11 січня 2014 року, номер запису про інше речове право: 4242179 /а.с. 47/.

Листом від 5 листопада 2019 року ОСОБА_4 повідомила відповідача про небажання, а ні поновлювати на новий строк Договір емфітевзису №114, а ні укладати новий договір. Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №730 /а.с. 48, 49/.

Відповідей на два вказані вище листи СТОВ «Благовіщенка» позивачу не надало.

30 червня 2019 року ОСОБА_4 звернулась до СТОВ «Благовіщенка» з Листом-вимогою про повернення земельної ділянки кадастровий №:03:001:0109, до якого були долучені Угода про припинення Договору емфітевзису, Акт приймання-передачі об`єкта Договору - земельної ділянки. Документи було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №414 /а.с. 50-54/.

Однак і на цю вимогу позивача відповіді СТОВ «Благовіщенка» не надало.

Одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (п. 3 ч. 1 ст. 395 ЦК України).

Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 1021 ЗК України).

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України).

В силу приписів п.2 ч. 7 ст. 1021 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) припиняється в разі спливу строку, на який було надано право користування.

Відповідно до ст. 412 ЦК України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю.

Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки СТОВ «Благовіщенка» після спливу строку дії договорів емфітевзису не вчинило жодних дій щодо поновлення права користування вказаними вище земельними ділянками, власниками яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , відповідно ці договори є припиненими з підстав закінчення строку їх дії, а отже вказані ділянки підлягають витребуванню із володіння і користування відповідача та підлягають передачі у законне володіння та користування власників.

Судом також установлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий №:03:001:0178, цільове призначення 01.01: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 3.5011 га, місце розташування: Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н, Благовіщенська сільська рада /а.с. 131/.

01 жовтня 2013 року між ним і СТОВ «Благовіщенка» був укладений Договір оренди землі №176 щодо земельної ділянки кадастровий №: 03:001:0178, строк дії якого сторони визначили терміном на 5 років /а.с. 119-121/. Дата реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23 квітня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5447824 /а.с. 123/.

Листом від 23 березня 2019 року ОСОБА_3 повідомив відповідача про небажання а ні поновлювати на новий строк Договір оренди землі № 176, а ні укладати новий договір. Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №900 /а.с. 124, 125/.

26 квітня 2019 року ОСОБА_3 повторно звернувся до СТОВ «Благовіщенка» з письмовим запереченням щодо поновлення Договору на новий строк, Лист було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №201 /а.с. 126, 127/.

Відповідей на вказані вище листи СТОВ «Благовіщенка» позивачу не надало.

21 червня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до СТОВ «Благовіщенка» з Листом-вимогою про повернення земельної ділянки кадастровий №:03:001:0178, до якого були долучені Угода про припинення Договору оренди землі та Акт приймання-передачі об`єкта Договору - земельної ділянки. Документи було скеровано на адресу відповідача через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», у форматі відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення, відправлення №071 /а.с. 128-129/.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Нормою ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу приписів ст. 31 цього ж Закону договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються з положенням ч. 1 ст. 777 ЦК України, якою закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з ч.ч. 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Перевіривши наявні у справі докази, та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції обґрунтовано виходить із того, що своїм переважним правом СТОВ «Благовіщенка» на поновлення договору оренди земельної ділянки в порядку встановленому ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не скористалося, а орендодавець, в свою чергу, повідомив орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі, а тому є підстави для задоволення позову. Незгода орендодавця на поновлення договору оренди землі відповідно до вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим договору оренди землі, оскільки переважне право користування земельною ділянкою належить її власнику.

Доводи апеляційної скарги про те, що до закінчення строку дії договорів оренди землекористувач продовжував обробляти землю, сплачував орендну плату, проти чого землевласники не заперечували, є неспроможними, оскільки ґрунтуються на неправильному визначення моменту набрання чинності договорами про право користування чужою земельною ділянкою і спростовуються вищевказаними письмовими доказами.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст.367, 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенка» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2020 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська О.М. Кримська