Справа № 737/354/20
Проваждення № 2/737/194/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/354/20
за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
доОСОБА_1
про стягнення заборгованості
учасники справи та представники:
позивачне з`явилася
відповідачне з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11153,18 грн. та судових витрат у розмірі 2102 гривні.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 07.09.2018 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, керуючись законодавством України публічно пропонував невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (Далі на пункти «Умов та правила надання банківських послуг» позивач посилається як на пункти кредитного договору).

Відповідачу був відкритий кредитний рахунок та видана кредитна картка.

Відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо встановлення будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Розмір кредитного ліміту збільшився до 500 грн.

Пунктом 1.1.3.2.4. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3. Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а ) у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» абс «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, є саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Станом на 16.04.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 11153,18 грн., яка складається з наступного:

5630,93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту

1346,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками

3168,20 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України (86,4% за кредитною карткою «Універсальна», 84% для картки «Універсальна голд»)

500 грн. - штраф (фіксована частина)

507,29 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на ст.ст. 509,526,527,530,1054,549,610,617,598,599,1050 ЦК України, просить суд стягнути з ОСОБА_1 11153,18 грн. заборгованості за кредитним договором від 07.09.2018 року без номера та 2102,00 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, в позові наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує.

Заявлені позивачем процесуальні клопотання ґрунтуються на нормах ЦПК України та підлягають задоволенню.

Окрім того, до позову долучене у письмовій формі клопотання представника позивача Гребенюка О. С. про огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг за посиланням https://privatbank.ua/terms, яке цим представником позивача не підписане, тому не підлягає задоволенню, як оформлене неналежним чином.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідачка до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 07.09.2018 року ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій не зазначено розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки та типу банківської платіжної картки (а.с. 23).

У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 07.09.2018 року заяву відповідач приєдналася до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодилася вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору.

Інших документів, завірених належним чином, з підписом клієнта позивач не надав.

Підписаний відповідачем документ з зазначенням розміру процентної ставки, пені та штрафів, підстав їх нарахування, строків дії кредитного договору у справі відсутній.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 07.09.2018 року з 07.09.2018 року у ОСОБА_1 виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 479,02 грн., яка змінювалась, частково погашалась та періодично зростала, що дає підстави для висновку про те, що вона дійсно отримала кредитні кошти (а.с. 7-8).

На 22.03.2020, за розрахунком банку, залишок заборгованості за простроченим тілом кредиту становить 5630,93 грн. (а.с. 7-8).

Заборгованість за простроченими відсотками становить 1346,76 грн. (а.с. 7-8).

Заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України становить 3168,20 грн.

Розмір штрафів становить 1007,29 грн. (а.с. 7-8).

У розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.09.2018 року зазначено, що з 07.09.2018 процентна ставка поточна складала 3,6, прострочена складала 7,2 (а.с. 7-8).

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення частини тіла кредиту та про відсутність підстав для стягнення відсотків за користування кредитом та штрафів.

З довідки позивача на а.с. 11 вбачається, що кредитну картку ОСОБА_1 отримала. Виписка за договором станом на 17.04.2020 року на а.с. 9 свідчить про рух коштів на рахунку відповідача в «ПРИВАТБАНКУ» та свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно з 07.09.2018 користувалась кредитними коштами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З`ясовуючи питання про виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд встановив, що відповідно до виписки за договором № б/н станом на 17.04.2020, ОСОБА_1 за період з 07.09.2018 до 01.03.2020 було витрачено 10480,93 грн., внесено на погашення заборгованості за кредитом грошові кошти в загальному розмірі 4850 грн.

Розподіл банком внесеної суми грошових коштів з наданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.09.2018 визначити неможливо.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5630,93 грн., що становить різницю між отриманими та внесеними на погашення заборгованості грошовими коштами.

Натомість позовні вимоги в іншій частині не ґрунтуються на договорі та належних доказах його укладення на зазначених у позові умовах.

Так, позивач послався на те, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-1314цс19, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Суд не вбачає для відступу від цієї правової позиції Верховного Суду та вважає за необхідне зазначити, що за посиланням www.privatbank.ua архів договорів відсутній, тобто споживач банківських послуг та суд позбавлені можливості ознайомитися з Умовами та Правилами надання банківських послуг у 2018 році за цією адресою. Натомість, архів договорів містися за посиланням https://privatbank.ua/terms, про який відповідач не повідомлявся.

Таким чином, за обставинами даної справи, суд не вбачає підстав стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по процентам за користування кредитом, суми, яка перевищує отриману, як тіло кредиту, а також штраф.

Окрім того, додатково суд вважає за необхідне вказати на відсутність підстав для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки позивачем не надані докази ознайомлення відповідача після 01.04.2019 зі змінами Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування 86,4% та 84,0% за ч. 2 ст. 625 ЦК України з 181 дня порушення зобов`язань, та не вбачає підстав вимагати від відповідача виконання обов`язку, з яким він не був обізнаний.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що на а.с. 13-14 наявний письмовий додаток без назви, без дати, у якому прописана реальна процента ставка 1,56%, процента ставка за межами пільгового періоду - 43,2 -42%, процента ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4-84%, який нібито містить підпис споживача банківських послуг ОСОБА_1 , однак цей додаток не має необхідних реквізитів документу, тому не приймається судом як доказ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному передбаченому законом розмірі, він підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за простроченим тілом кредиту (заява від 07.09.2018 року) в розмірі 5 630 гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 2102 гривню судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 14 серпня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер