Справа №295/5345/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярошовець В.Б.

представника позивачів адвоката Василенка С.А.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Василенко Сергій Анатолійович, до Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

05.05.2020 року представник позивачів - адвокат Василенко С.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити позивачам додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову представник вказав, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки позивачі є громадянками Російської Федерації та постійно там проживають, після смерті матері та її поховання вони поїхали до свого місця проживання. У зв`язку із загостренням хронічних хвороб, а також у зв`язку з ускладненим транспортним сполученням між державами, яке зумовлено політичною ситуацією у країнах, позивачі були позбавлені можливості приїхати в Україну. Крім того, позивачам не було відомо, що їх мати володіє нерухомим майном, оскільки вважали, що право власності на квартиру, у якій проживала їх мати, оформлене на батька позивачів - ОСОБА_4 . Шлюб між батьками позивачів було розірвано та батько позивачів проживав за іншою адресою, документи щодо права власності на квартиру зберігалися у нього. При оформленні спадщини після смерті батька ОСОБА_4 позивачам стало відомо, що квартира, у якій проживала мати позивачів, належала у рівних частинах як батьку, так і матері. Однак, у зв`язку тим, що позивами пропущено строк для прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на частину квартири, яка належала матері позивачів. Крім того, позивачам не було відомо про наявність заповіту, який за життя склала їх мати. Вищенаведені обставини перешкодили позивачам вчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

06.05.2020 року ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

04.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 26.02.2004 року Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, про склад спадкоємців, та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кулініча Р.В. належним чином завірену копію спадкової справи №7/2020, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.07.2020 року ухвалою суду, яка постановлена судом у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Заяв по суті справи до суду не надійшло.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому, та просив його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судові засідання не з`являлась, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов відповідач не визнає, оскільки позивачами не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Розглянути справу просила без участі представника міської ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника відповідача, яка скористалася своїм правом та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.05.1956 року. У зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.09.1976 року (а.с. 10).

Батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31.07.1961 року. У зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.06.1981 року (а.с. 11).

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу 28.03.1990 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 28).

Зі змісту копії свідоцтва № НОМЕР_5 про право власності на житло, яке видане 04.01.1995 року відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 104).

26.02.2004 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Білецькою Н.С., яким ОСОБА_3 заповіла все належне на момент смерті майно своїм дочкам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах, що підтверджується змістом копії заповіту, який направлений до суду Житомирським обласним державним нотаріальним архівом на виконання ухвали від 04.06.2020 року (а.с. 67-68).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 27.08.2018 року (а.с. 9).

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була заведена лише 21.02.2020 року за заявою представника позивачів - ОСОБА_10 . Будь-які інші особи не звертались до нотаріуса із заявами про вступ в спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с. 85-110).

Згідно з копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянками Російської Федерації (а.с. 12-15).

Зі змісту інформації, яка надана Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.04.2020 року, ОСОБА_1 в`їжджала на територію України 24.08.2018 року та виїхала з України 27.08.2018 року; ОСОБА_2 в`їжджала на територію України 18.08.2018 року та виїхала з України 27.08.2018 року (а.с. 18, 20).

21.02.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кулінічем Р.В. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якими відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщини після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском ними строку на вступ у спадщину (а.с. 24-27).

Також, 21.02.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кулінічем Р.В. видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 . Спадкове майно складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 29-32).

Зі змісту допиту свідка ОСОБА_11 , яка була допитана в судовому засіданні, вбачається, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_3 на прохання її самої та її доньок - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не мали можливості здійснювати систематичний догляд за матір`ю, оскільки постійно проживали на території Російської Федерації. Доньки по можливості приїздили до м. Житомира, в цей час доглядали за матір`ю, надавали кошти для її догляду, від дати смерті матері і по даний час перераховували кошти для сплати комунальних платежів. За життя ОСОБА_3 розповідала, що всі документи на квартиру, в якій вона проживала, були в її колишнього чоловіка, який після розірвання шлюбу забрав їх з собою, в квартирі документів не було. Зазначила, що ОСОБА_3 ніколи не розповідала про те, що вона складала заповіт, як і доньки ніколи не спілкувалися зі свідком з даного приводу.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

V. ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачі посилаються на наявність обставин, які перешкоджали їм своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначили, що у встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки вони є громадянками Російської Федерації та постійно проживають на її території. Після смерті матері та її поховання вони відразу залишили територію України, та зважаючи на літній вік, незадовільний стан здоров`я, утруднене транспортне сполучення між державами, яке зумовлене геополітичною напруженістю, не змогли своєчасно прибути до України для подачі заяв про прийняття спадщини. Також посилались на те, що вони не були обізнані про те, що їх померлій матері належало на праві власності майно, яке вона могла передати у спадок, а також про наявність заповіту, яким мати заповіла позивачам належне їй майно.

Судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що про наявність спадкового майна та заповіту матері ОСОБА_3 позивачам стало відомо під час оформлення права на спадщину, яка відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_4 . Слід зазначити, що будучи обізнаними про наявність спадкового майна після смерті батька, позивачі своєчасно, у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилаються позивачі на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у них об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення їм додаткового строку тривалістю два місяці, який суд вважає достатнім для подання ними заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 Цивільного процесуального України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: Житомирська міська рада, місце знаходження: м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2; ідентифікаційний код юридичної особи 13576954.

Повний текст рішення складено 07.09.2020 року.

Суддя О.В. Стрілецька