Пр.№2/756/3772/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

за участю секретаря Одягайло Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 3300,00 грн. Відповідач свої зобов`язання по поверненню суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31 липня 2017 року становить 63 466,60 грн.

Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 63 466,60 грн. та судові витрати у розмірі 1600, 00 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.11.2017 позовні вимоги задоволені у повному обсязі і вирішено стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 16 березня 2012 року у розмірі 63 466, 60 грн і судовий збір у сумі 1600 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2020 задоволено заяву відповідача про перегляд вказаного заочного рішення і справа призначена до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву, де просить позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, надав суду заяву і оригінали квитанцій про сплату відповідачем тіла кредиту у розмірі 3337,69 грн і судового збору у розмірі 1600 грн., зазначивши, що вважає обґрунтованими вимоги про стягнення тіла кредиту, в решті вимоги не визнаються відповідачем.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності її учасників.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить до наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 3300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з нього 63 466,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить - 3377,69 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом становить -53 190,50 грн; заборгованість за пенею та комісією становить - 3400,00 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) -2998,41 грн.

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, що додана представником до позовної заяви, вказана анкета-заява підписана відповідачем, в якій він своїм підписом підтвердив ознайомлення із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку.

Водночас, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме - що відповідач отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Так, матеріали даної справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка витягу з Тарифів із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування ( постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) .

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З цих підстав, суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам, пені та комісії, а також штрафів.

Відповідачем сплачено на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3337,69 грн і судовий збір у розмірі 1600 грн.

Тобто борг відповідача перед позивачем щодо заборгованості по тілу кредиту відсутній, що є підставою для відмови в позові.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 634, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 12-13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко