ПОСТАНОВА

іменем України

28 липня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/6800/19

провадження № 22-ц/4809/702/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С.І., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс України»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2020 року у складі судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс України» (далі по тексту ПрАТ «СК «Євроінс Україна») про виплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказав, що 06 грудня 2018 року о 17 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, який керував автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вказав, що 11 грудня 2018 року він звернувся до відповідача та надав копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9378913, укладеного між позивачем та АТ «СГ «ТАС» (приватне), за умовами якого забезпеченим автомобілем виступає транспортний засіб «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та строком його дії з 00 годин 00 хвилин 07 грудня 2018 року до 06 грудня 2019 року. Сума шкоди транспортному засобу позивача становить 2040 грн.

Листом від 28 березня 2019 року страхова компанія ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди мав при собі поліс, строк дії якого починався з 00 годин 00 хвилин 07 грудня 2018 року. В обґрунтування такого свого рішення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» посилалася на те, що відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складання зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.

Вважає помилковими твердження відповідача про те, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9378913, укладений між ОСОБА_1 та АТ «СГ «ТАС» (приватне), почав діяти саме з 00 годин 00 хвилин 07 грудня 2018 року до 06 грудня 2019 року, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_3 , який керував т/з «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зобов`язати ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснити йому виплату страхового відшкодування в сумі 2040 грн за страховим випадком, який мав місце 06 грудня 2018 року у м. Кропивницькому по проспекту Винниченка за участю транспортного засобу «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його - ОСОБА_1 керуванням.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду свого представника не направив. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 06 грудня 2018 року о 17 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача - ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду європротокол без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, керуючись пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України та пунктом 33.2 статті 33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до статті 124 КУпАП (а.с.24-29)

На день дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1941893. Забезпеченим транспортним засобом, згідно із вказаним полісом є автомобіль «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.23).

Відповідно до довідки, виданої 06 червня 2019 року Кропивницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області за №6790/47-19, 06 грудня 2018 року о 17:58 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06 грудня 2018 року о 17:57 за адресою: Фортечний район м. Кропивницький, просп. Винниченка, у дворі буд. 3 пошкоджено автомобіль марки Мітсубіші Лансер, д.н. НОМЕР_1 автомобілем Шевроле, д.н. НОМЕР_2 . Даний факт 06 грудня 2018 року зареєстровано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Кропивницького ВП ГУНП в області за реєстраційним №60858 та у подальшому списано у зв`язку з відсутністю в даній події ознак кримінального правопорушення (а.с.7).

Відповідно до калькуляції від 13 червня 2019 року №ТО-0000065 витрати на ремонт транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складають 4088,20 грн (а.с.9).

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Листом від 28 березня 2019 року страхова компанія ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди мав при собі поліс, строк дії якого починався з 00 годин 00 хвилин 07 грудня 2018 року. Тобто заявлена позивачем 06 грудня 2018 року подія, відбулась не в період дії договору страхування №АМ/9378913, відповідно він не мав права укладати європротокол (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено наявність у відповідача обов`язку сплатити йому страхове відшкодування, оскільки оформлення ДТП, як страхової події, при її настанні за участю осіб за відсутності у них договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (полісу), має проводитись з інформуванням відповідних підрозділів Національної поліції, оскільки Законом не передбачена можливість складання європротоколу (спільне повідомлення про ДТП без інформування поліції) за відсутності у її учасників полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до пункту 17.5 статті 17 Закону при укладанні договору обов`язкового страхування автоцивільної відповідальності страховик зобов`язаний безоплатно видати страхувальнику бланк повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка (європротокол).

Пунктом 33.2 статті 33 цього Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складання зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Системне тлумачення положень пункту 33.2 статті 33 Закону та пункту 1.7 статті 1 дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про ДТП, за наявності умов, визначених п. 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статті 1 Закону, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Судом встановлено, що матеріали справи містять довідку Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській області від 06 червня 2019 року №6790/47-19, яка підтверджує факт інформування відповідного підрозділу Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди 06 грудня 2018 року за участю позивача - власника автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , учасникам якого було запропоновано скласти європротокол.

Також встановлено, що учасники зазначеної дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду європротокол без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що свідчить про визнання своєї вини з боку заподіювача шкоди ОСОБА_3 (а.с.24-29).

На день дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с.23).

Статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначеновиключний перелік обставин для відмови у виплаті страхового відшкодування, а саме

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди .

Відповідно до п.п.37.2-37.3 ст.37 Закону рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Проте, випадок щодо складення європротоколу за відсутності договору про страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а саме потерпілого, чинним законодавством не визначено.

Крім того, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувався, зазначений автомобіль був припаркований біля під`їзду будинку за адресою: пр. Винниченка, 3 у м. Кропивницькому, що зафіксовано у повідомленні про настання події та не заперечується сторонами. Зазначена обставина вказує на те, що ОСОБА_1 не користувався транспортним засобом та необхідності в укладанні договору обов`язкового страхування автоцивільної відповідальності не мав.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведені вище вимоги Закону та встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 2040 грн.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права. За таких обставин рішення суду відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2020 рокускасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 2040 (дві тисячі сорок) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 липня 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді С.І. Мурашко

О.А. Письменний