Справа № 461/7351/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/185/20 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2019 року в складі судді Зубачик Н.Б.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства «Львівський Локомотиворемонтний завод» про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

рішеннямГалицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства «Львівський Локомотиворемонтний завод» про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку , що позивачем не надано належних доказів, щодо порушення його права, оскільки рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2018 року №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради» ОСОБА_2 - черговику ЛМР у складі сім`ї сестри ОСОБА_3 надано житло та оформлено ордер на квартиру АДРЕСА_1 .

Проте судом першої інстанції не враховано, що оскаржувалось не все рішення а тільки в частині зняття позивача та третіх осіб з квартирної черги.

Зазначає, що позивач та треті особи по справі - сестри позивача на час ухвалення рішення були повнолітніми особами, що відповідно до ЖК УРСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень є окремими родинами кожна, незалежно від фактичної наявності власної сім`ї, і мали бути забезпечені окремим житлом.

Враховуючи, що житлові умови позивача та третіх осіб не були покращені у зв`язку з видачею ордера, підстав для зняття з черг було безпідставне та неправомірне.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2019 року та постановити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що 20.08.2010 року Виконавчим комітетом ЛМР прийнято рішення №1121 «Про оформлення ордера на жиле приміщення черговику відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод». У відповідності до прийнятого рішення Виконавчий комітет ЛМР вирішив: затвердити спільне рішення адміністрації і профкому відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про надання квартири та оформити ордер ОСОБА_6 - електромонтеру енергоцеху відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», черговику за місцем праці з 1984 року № 134, у списку для першочергового надання житла з 1992 року № 30, черговику Львівської міської ради з 12.08.2005 року № 22284 та у списку для позачергового надання житла № 1725 (сім`ї, що виховують 5 і більше неповнолітніх дітей) на квартиру АДРЕСА_2 , що складається з 6-и кімнат (житл. пл. 126,9 кв.м), кухні та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_3 , на сім`ю з 7-и осіб (він, дружина ОСОБА_7 , донька ОСОБА_8 , донька ОСОБА_9 , донька ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , син ОСОБА_12 ). Проживає і зареєстрований з 1992 року у квартирі НОМЕР_1 , що складається з 2-х кімнат (житл.пл. 32,3 кв.м): кухні загального користування та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_5 осіб. Залишаються проживати дві доньки, син, онука. За згодою членів сім`ї ордер оформити на ім`я дружини ОСОБА_7 . Квартира передана відкритому акціонерному товариству «Львівський локомотиворемонтний завод» відповідно до акта департаменту житлового господарства та інфраструктури від 11.12.2008 року № 14 і надається як висококваліфікованому спеціалісту за згодою конференції трудового колективу відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» від 31.03.2009 року відповідно до п.39 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». З квартирного обліку за місцем праці сім`ю ОСОБА_13 з 11-осіб зняти. Залишити на квартирному обліку у Львівській міській раді доньку ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_5 , сина ОСОБА_2 , онуку ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984, № 470 затверджено «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», п.58 яких також, визначено, що жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно з п. 20 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. Якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник.

Згідно пункту 26 «Правил обліку громадян, які погребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Відповідно до статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Згідно з положеннями частини першої статті 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам І групи з числа учасників бойових дій на території інших держав одного протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством (частина друга статті 46 ЖК УРСР).

Як вбачається з оскаржуваного рішення Виконавчого комітету ЛМР №1121 доньку ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_5 , сина ОСОБА_2 , онуку ОСОБА_4 залишено на квартирному обліку у Львівській міській раді.

Окрім цього, 19 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом ЛМР прийнято рішення №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради». У відповідності до прийнятого рішення Виконавчий комітет ЛМР вирішив: надати квартири та оформити ордери відповідно до пункту 2.3 додатка 1 до рішення виконавчого комітету від 10.08.2018 року №899 «Про затвердження плану-прогнозу розподілу виконавчим комітетом житла у будинку АДРЕСА_6 у 2018 році та надання квартири»: ОСОБА_2 - черговику Львівської міської ради у складі сім`ї сестри ОСОБА_3 з 12.08.2005 року №20854, у списку для позачергового надання житла (особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (АТО) з 30.04.2015 року №1882 на квартиру АДРЕСА_7 , яка складається з однієї кімнати (житл.пл.17,8 кв.м), кухні та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_6 , на одну особу. Проживає та зареєстрований з 1992 року як брат основного квартиронаймача у квартирі НОМЕР_1 , яка складається з двох кімнат (житл.пл.23,9 кв.м), кухні та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_8 , де всього проживають та зареєстровані 5 осіб. Залишаються проживати 4 особи, які перебувають на квартирному обліку. Зняти ОСОБА_2 (одного) з квартирного обліку та виключити з пільгового списку.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано належних доказів щодо порушення його права, оскільки рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2018 року №1122 «Про надання квартир черговикам міської ради» ОСОБА_2 - черговику Львівської міської ради у складі сім`ї сестри ОСОБА_3 надано житло та оформлено ордер на квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги що житлові умови ОСОБА_2 не було покращено є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи.

ОСОБА_2 було надано ордер на квартиру АДРЕСА_7 , яка складається з однієї кімнати (житл.пл.17,8 кв.м), кухні та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_6 , на одну особу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1121 «Про оформлення ордеру на житлове приміщення черговику відкритого акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» від 20.08.2010 року та зобов`язання Виконавчого комітету Львівської міської ради про поновлення членів багатодітної родини пільгового черговика ОСОБА_6 : ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, оскільки такі з позовом до суду не зверталися.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів щодо порушення його прав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді