Справа № 143/906/20
УХВАЛА

Іменем України

12.08.2020 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (с.Плисків, Погребищенський район, Вінницька область ) про визнання права власності на врожай, -

Встановив:

11.08.2020 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на врожай, в якому позивач просить визнати за ним право власності на врожай сільськогосподарської культури кукурудзи (врожаю 2020 року), який знаходиться на земельній ділянці для ведення фермерського господарства площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), що розташована на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на врожай сільськогосподарської культури кукурудзи (врожаю 2020 року), який знаходиться на земельній ділянці для ведення фермерського господарства площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), що розташована на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та заборонити ОСОБА_3 самостійно або шляхом залучення третіх осіб здійснювати будь-які дії щодо збору врожаю.

В обґрунтування заявленого клопотання вказав, що згідно Протоколу №453945 проведених електронних торгів від 16.12.2019 року приватним виконавцем Турським О.В. в ході виконання виконавчого провадження №60026733 з примусового виконання виконавчого листа №143/1269/17 від 10.08.2018 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 17960489,42 грн., через ДП «СЕТАМ» було реалізовано право оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 134,09 га (кадастровий номер :02:002:0017), що розташована на території Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Ціна продажу склала848304,11 грн. Переможець ОСОБА_1 .

На підставі вказаного Протоколу та платіжних документів, які підтверджують сплату коштів за придбане майно, 19.12.2019 року приватним виконавцем Турським О.В. було складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації права оренди земельної ділянки.

Надалі позивач звернувся до державного реєстратора Липовецької РДА Вінницької області Чубатюк О.Р., яка 20.12.2019 року прийняла рішення №50357455 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 .

У зв`язку зі зміною орендаря на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 року №2-25785/15-19-СГ до Договору оренди землі від 29.11.2012 року, укладеного між Погребищенською райдержадміністрацією Вінницької області та ОСОБА_2 , 08.01.2020 року між ОСОБА_1 та Гу Держгеокадастру у Вінницькій області було укладено Додаткову угоду№2, якою замінили орендаря ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Надалі останній, як законний землекористувач, провів обробіток земельної ділянки, посіяв кукурудзу і обробив її агротехнічними і хімічними засобами.

03.07.2020 року Наказом Міністерства юстиції України №2281/5 скасовано рішення державного реєстратора Липовецької РДА Вінницької області Чубатюк О.Р. від 2012.2019 року №50357455 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 .

Скасування запису про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки, на думку заявника, призводить до стану правової невизначеності щодо власника врожаю 2020 року (посівів та насаджень сільськогосподарської продукції), оскільки електронні торги з реалізації парва оренди земельної ділянки, результати яких оформлені протоколом №453945 від 16.12.2019 року,недійсними у встановленому порядку не визнані. Проте, за Інформацією Державного земельного кадастру про праов власності на ерчові права на земельну ділянку з 07.03.2020 року праов оренди земельної ділянки значиться за ОСОБА_2 .

При цьому заявник посилається на положення пункту «б» ч.1 ст.95 ЗК України, пункту 1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.149 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову суд виходить із того, що врожай сільськогосподарської культури кукурудзи є швидкопсувним продуктом та на нього відповідно до частини п`ятої статті 150 ЦПК України не можна накладати арешт та забороняти вчиняти дії, пов`язані зі збором цього врожаю.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №183/5286/18.

Відповідно до ч.3 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відсутні, а тому клопотання про забезпечення позову є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154,260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні його позову до ОСОБА_5 про визнання права власності на врожай.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя