КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8072/2020 Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 753/9613/19

02 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задоволено.

Визнано, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано внести зміни в актовий запис №540 від 12.02.2016 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, а саме, виключити відомості про батька ОСОБА_2 та включити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Аджарської ССР, громадянина Російської Федерації, як батька дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 27 березня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року скасувати та, призначити проведення судово-генетичної експертизи, за наслідками якої відмовити повністю позивачу у його позовних вимогах.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишено без руху, надано десятиденний строк для подання на адресу Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення визначеного в ст. 354 ЦПК України тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року із зазначенням підстав його пропуску, оригіналу документу про сплату судового збору на суму 2 305,20 грн., а також копій апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 особисто отримала 21 травня 2020 року (а.с. 127).

26 травня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду заяву щодо виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року, в якій просила долучити до матеріалів справи дану заяву та врахувати її при вирішенні питання щодо закінчення перебігу строків на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», а також на підпункт 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред'явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX.

Підпунктом 3 пункту 12 розділу І вказаного Закону внесено зміни до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред'явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 року №255, а в подальшому - до 11 травня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 та до 22 травня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року №343, до 22 червня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, до 31 липня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500, до 31 серпня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ, яким внесені зміни, зокрема у пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України та пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний 20-денний строк закінчився 06 серпня 2020 року включно.

У встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року строки, недоліки апеляційної скарги, не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог даної ухвали, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що відповідач не виконала вимог ухвали Київського апеляційного суду від 07 травня 2020 року протягом встановленого судом строку, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: