РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2020 рокуСправа №451/666/20
Провадження № 2/451/603/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/666/20 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

12 травня 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба Позивача - ОСОБА_3 (надалі - « ОСОБА_4 ») у віці 85 років, про що 09.04.1997 року зроблено відповідний актовий запис № 8 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 21 серпня 2018 року Радехівськпм районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача - ОСОБА_5 , у віці 69 років, про що 08.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 62, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 04 квітня 2019 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 13 квітня 1965 року, Позивач - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області. Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_5 . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 16 січня 2002 року, виданого Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 16 січня 2002 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища, чоловіку - ОСОБА_9 , дружині - ОСОБА_9 . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8 від 15.03.2019 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася мати Позивача - ОСОБА_10 . Згідно відомостей про батьків зазначено: Батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_3 (Спадкодавець). Згідно з довідкою № 31/03-50 від 21 лютого 2008 року, виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, 05 лютого 1961 року в Миколаївській сільській раді Радехівського району Львівської області, було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_7 та громадянки ОСОБА_12 . Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині було присвоєно прізвище - ОСОБА_13 . Із довідки № 2069 від 06.12.2018 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, що гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: дочка - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внучка - ОСОБА_1 . За життя Спадкодавець - ОСОБА_3 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №99, посвідчений Яцій Е.І., секретарем виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області 15.10.1993 року, з якого вбачається, що спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, своїй внучці - ОСОБА_6 . Тобто, після смерті своєї баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , її внучка ОСОБА_14 фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_3 залишилась спадщина (відкрилась спадщина), зокрема: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8139 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, виданого на ім`я ОСОБА_3 . Згідно з Планом зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491 Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6076 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2063 гектарів. Із експертного висновку № 056/318-а від 31 березня 2020 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз НАН України, вбачається, що імена по батькові ОСОБА_15 (державний акт на право приватної власності на землю, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_16 (свідоцтво про смерть (видане повторно), запис ОСОБА_3 , витяг з ДРАЦС про державну реєстрацію народження, відомості про матір ОСОБА_3 ; довідка, видана виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, запис ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності в записах зумовлені фіксацією форм в офіційних документах імені по батькові утворених від варіантів особового імені: офіційного Яків і розмовного Якуб, який виник під впливом ономастичної традиції польської мови і зафіксовано в низці ономастичних джерелах як офіційне ім`я. Із листа відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.12.2019 року № 97-13-0.30-2167/173-19 вбачається, що з 01.01.2019 року вступила в дію загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018 року № 552), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів по Львівській області розраховується за наступними показниками згідно нормативів капіталізованого рентного доходу на землях сільськогосподарського призначення природно-сільськогосподарських районів Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, та згідно Податкового кодексу України ст. 277.1., якщо нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проведена, застосовується вартість одиниці площі ріллі по області, що становить 21492,00 грн. Виходячи з вищезазначеної вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок, площею 1,8139 га, переданих Спадкодавцю ОСОБА_3 згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, становить-38 984,34 грн. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 56457808, виданого 07.06.2019 року приватним нотаріусом Комарннцькою Н.І. вбачається, що все майно після смерті матері (Спадкодавця) - ОСОБА_5 успадкувала дочка (Позивач) - ОСОБА_1 , про що було видане свідоцтво про право на спадщину за № 64298902. Після смерті Спадкодавця, Позивач - ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) після смерті своєї баби - ОСОБА_3 і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8139 га, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, належала Спадкодавцю. Маючи намір оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті баби - ОСОБА_3 , Позивач, як особа, яка фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), після смерті своєї бабиСпадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернулася до Приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на землю серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, а сам Держаний акт виданий після смерті Спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, Позивач (Спадкоємець) - ОСОБА_1 для подальшої реалізації своїх майнових прав змушена встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, який був виданий ОСОБА_3 . Оскільки. відсутність правовстановлюючих документів унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача як Спадкоємця у позасудовому порядку, у Позивача виникає необхідність звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, який був виданий ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6076 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2063 гектарів. Судові витрати по справі просить покласти на Позивача (а.с.2-8).

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.46).

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі (а.с.37).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба Позивача - ОСОБА_3 у віці 85 років, про що 09.04.1997 року зроблено відповідний актовий запис № 8 та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 21 серпня 2018 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача - ОСОБА_5 , у віці 69 років, про що 08.06.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 62, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим повторно 04 квітня 2019 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.12).

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 13 квітня 1965 року, Позивач - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області. Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 від 16 січня 2002 року, виданого Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 16 січня 2002 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища, чоловіку - ОСОБА_9 , дружині ОСОБА_9 (а.с.14).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8 від 15.03.2019 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася мати Позивача - ОСОБА_10 . Згідно відомостей про батьків зазначено: Батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_3 (а.с.15-15 зворот).

Згідно з довідкою № 31/03-50 від 21 лютого 2008 року, виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, 05 лютого 1961 року в Миколаївській сільській раді Радехівського району Львівської області, було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_7 та громадянки ОСОБА_12 . Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_13 (а.с.16).

Із довідки № 2069 від 06.12.2018 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, що гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в житловому будинку проживали і були зареєстровані: дочка - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внучка - ОСОБА_1 (а.с.17).

За життя Спадкодавець - ОСОБА_3 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №99, посвідчений Яцій Е.І., секретарем виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області 15.10.1993 року, з якого вбачається, що спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, своїй внучці - ОСОБА_6 (а.с.18-18 зворот).

Тобто, після смерті своєї баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , її внучка ОСОБА_14 фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_3 залишилась спадщина (відкрилась спадщина), зокрема: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8139 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з Планом зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491 Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6076 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2063 гектарів (а.с.19-19 зворот).

Із експертного висновку № 056/318-а від 31 березня 2020 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз НАН України, вбачається, що імена по батькові ОСОБА_15 (державний акт на право приватної власності на землю, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_16 (свідоцтво про смерть (видане повторно), запис ОСОБА_3 , витяг з ДРАЦС про державну реєстрацію народження, відомості про матір ОСОБА_3 ; довідка, видана виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівьскої області, запис ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності в записах зумовлені фіксацією форм в офіційних документах імені по батькові утворених від варіантів особового імені: офіційного Яків і розмовного Якуб, який виник під впливом ономастичної традиції польської мови і зафіксовано в низці ономастичних джерелах як офіційне ім`я (а.с.20).

Із листа відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.12.2019 року № 97-13-0.30-2167/173-19 вбачається, що з 01.01.2019 року вступила в дію загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018 року № 552), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів по Львівській області розраховується за наступними показниками згідно нормативів капіталізованого рентного доходу на землях сільськогосподарського призначення природно-сільськогосподарських районів Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, та згідно Податкового кодексу України ст. 277.1., якщо нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проведена, застосовується вартість одиниці площі ріллі по області, що становить 21492,00 грн. Виходячи з вищезазначеної вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок, площею 1,8139 га, переданих Спадкодавцю ОСОБА_3 згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, становить- 38 984,34 грн (а.с.21-22).

Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 56457808, виданого 07.06.2019 року приватним нотаріусом Комарницькою Н.І., все майно після смерті матері (Спадкодавця) - ОСОБА_5 успадкувала дочка (Позивач) - ОСОБА_1 , про що було видане свідоцтво про право на спадщину за № 64298902 (а.с.23).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 211, 247, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, який був виданий ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 011491, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12158, а саме наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,6076 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2063 гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 19 серпня 2020 року.