Справа № 522/2886/19
Провадження №2/522/1915/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , пред`явлений до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи ОСОБА_2 , згідно з яким просив визнати припиненими правовідносини за договором поруки №014/0035/84/41863/1 від 25.09.2007 року, укладеного між нею, ОСОБА_1 , та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в забезпечення зобов`язань за кредитним договором №014/0035/84/41863 від 05.12.2005 року.

Ухвалою суду від 11.03.2019р. провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку в підготовчому засіданні на 06.05.2019р..

У зв`язку з неявкою сторін 06.05.2019р. розгляд справи відкладено на 24.06.2019р.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року було розглянуто та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. На виконання вимог ухвали суду від 13.05.2019 року представником відповідача до суду 24.06.2019 року було надано належним чином засвідчену копію договору поруки №014/0035/84/41863/1 від 25.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.50-55).

У зв`язку з неявкою сторін 24.06.2019р. розгляд справи відкладено на 09.09.2019 року.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року було розглянуто та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. На виконання вимог ухвали суду від 24.06.2019 року представником відповідача до суду 11.07.2109 року було надано належним чином засвідчену копію кредитного договору №014/0043/84/41863 від 05.12.2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.73-85).

У зв`язку з неявкою сторін 09.09.2019р. розгляд справи відкладено на 19.11.2019 року.

Ухвалами суду від 19.11.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі; закрито підготовче провадження у справі та призначено останню до розгляду по суті на 06.02.2020 року.

Розгляд справи 06.02.2020р, 25.03.2020р, 26.05.2020р відкладався через неявку сторін.

У судове засідання 21.07.2020 року з`явились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 .. Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, із урахуванням положень ч.1,3 ст. 223 ЦПК України, за згодою присутніх представників сторін, ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи.

Представником відповідача до суду було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що спір, який є предметом розгляду у даній справі, фактично вирішено судом апеляційної інстанції за розглядом іншої цивільної справи (№520/9717/15-ц) та поруку ОСОБА_1 було визнано припиненою.

Представник позивача проти задоволення клопотання представника відповідача заперечував та просив відмовити, посилаючись на те, що цивільна справа №520/9717/15-ц наразі перебуває на розгляді Верховного суду, а отже вважає, що спірні правовідносини між сторонами не є вирішеними.

Суд, дослідивши матеріали справи, подане клопотання, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимоги про припинення правовідносин за договором поруки №014/0035/84/41863/1 від 25.09.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у рамках забезпечення за кредитним договором №014/0035/84/41863 від 05.12.2005 року.

При цьому, суд вбачає, що 13.07.2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 35327 доларів 58 центів США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року еквівалентно 742790,85 грн., за кредитним договором за №014/0043/84/41863 від 05.12.2005 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.12.2005 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений зазначений кредитний договір, за яким кредитор надав позичальникові кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 38200 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 05.12.2025 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 25.09.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 05.12.2005 року. Позичальник не виконував належним чином свої грошові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, станом на 08.06.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором, яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість за кредитним договором за № 014/0043/84/41863 від 05.12.2005 року у загальній сумі 35327,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року еквівалентно 742790,85 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 30787,67 доларів США, що еквівалентно 647335,58 грн., у тому числі, простроченої заборгованості за кредитом - 414,28 доларів США, що еквівалентно 8710,57 грн.; заборгованості за відсотками 2632,25 доларів США, що еквівалентно 55345,18 грн., у тому числі, простроченої заборгованості за відсотками 2558,44 доларів США, що еквівалентно 53793,26 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків 40110,09 грн. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 17.07.2019 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 як поручителя заборгованості за кредитним договором №014/0043/84/41863 від 05.12.2005 року та розподілу судових витрат було скасоване та ухвалено нове рішення про відмову в цій частині вимог банку.

При цьому встановлено, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку відносно ОСОБА_1 апеляційний суд виходив із того, що порука ОСОБА_1 за договором №014/0035/84/41863/1, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором за № 014/0043/84/4163 від 05.12.2005 року, припинена (а.с.104-107).

Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2019 року було відкрито касаційне провадження по справі №520/9717/15-ц за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на вказану постанову суду апеляційної інстанції від 17.07.2019 року. При цьому, ухвалою суду касаційної інстанції виконання рішення суду апеляційної інстанції зупинено не було.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції від 17.07.2019 року набрало законної сили.

Таким чином, суд погоджується із доводами представника відповідача та вбачає, що спір, із приводу якого ОСОБА_1 звернулась до суду за розглядом (про визнання правовідносин за договором поруки припиненими), є вже вирішеним судом апеляційної інстанції , такі обставини встановлені та з цього приводу прийнято відповідне рішення від 17.07.2019 року. Отже, між сторонами на час подання даного позову (19.02.2019 року) невирішених та неврегульованих питань не залишилось.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте Європейський суд з прав людини у справі «Абрамова проти України», № 41988/08,параграф 20, рішення від 18.12.2018 року, повторює, щоб «цивільний» аспект пункту 1статті 6 Конвенції був застосовним, має існувати спір («contestation» у французькому тексті) щодо «права цивільного характеру», яке принаймні небезпідставно можна назвати таким, що визнане національним законодавством, незалежно від того, чи захищене воно також Конвенцією. Спір має бути реальним та серйозним; він може стосуватися не лише фактичного існування права, але і його обсягу та способу здійснення; і, насамкінець, результат провадження повинен мати безпосереднє вирішальне значення для відповідного права, при цьому самих лише опосередкованих зв`язків або непрямих наслідків для застосування пункту 1 статті 6 Конвенції недостатньо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Зважаючи на викладені обставини, а саме фактичне набрання законної сили рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року №520/9717/15-ц та Одеського апеляційного суду м. Одеси від 17.07.2019 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також встановлені судовими рішеннями обставини, враховуючі вказані норми матеріального та процесуального права дають обґрунтовані підстави стверджувати, що в даному що на теперішній час між сторонами відсутній предмет спору, внаслідок чого провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За частиною 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відтак суд приходить до висновку про наявність про закриття провадження у даній справі з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3-13, 43, 49, 89, 142, ч.1,3 ст. 223, ч.2 ст.247, п.2 ч.1 ст.255, ст.256, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 24.07.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.