______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 653/3986/19

номер провадження 22ц/819/555/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя - доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Семиженка Г.В.,

cекретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою Комунального підприємства «Генічеське Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21.01.2020 року ухвалене в складі судді Крапівіної О.П. в цивільній справі № 653/3986/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середньої заробітної плати та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року та за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 року з розрахунку середньоденної заробітної плати 140.95 грн у розмірі 50037 грн 25 коп.; стягнути з відповідача на його користь компенсацію у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати у розмірі 842.15 грн.; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 07.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.08.2016 року ухвалених у справі №653/530/2016 за його позовом до комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі -КП «Генічеське ВУ ВКГ») стягнуто з відповідача на його користь заробітну плату, яка не була виплачена під час звільнення в сумі 2682,44 грн

У зв`язку із невиконанням зазначеного рішення він звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки, а саме з дня звільнення 02.02.2016 року по день остаточного розрахунку у відповідності до ст.117 КЗпП України. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року у справі № 653/2903/18 його позовні вимоги до КП «Генічеське ВУ ВКГ» задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 03.09.2018 року по день постановлення рішення - 04.12.2018 року в сумі 8457 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду його апеляційну скаргу на зазначене вище судове рішення задоволено частково. Рішення Генічеського районного суду від 04.12.2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 03.09.2018 року по день постановлення рішення в сумі 8457 грн залишено без змін. Стягнуто з КП Генічеське ВУ ВКГ на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості в сумі 71884,50 грн та 768,73 грн компенсації за затримку виплати заробітної плати та 1000,00 грн моральної шкоди.

Отже судами не були задоволенні його вимоги в повному обсязі - до розрахунку про стягнення середнього заробітку не взято період з 02.02.2016 року (дня звільнення з посади) по 15.08.2016 року (попередній день, з якого взято початок розрахунку апеляційним судом).

Постанову Херсонського апеляційного суду від 27.03.2019 року у справі №653/2903/18 в частині незадоволення вимог за період з 02.02.2016 року по 15.08.2016 року він оскаржив до Верховного Суду, яким відмовлено у відкритті провадження у зв`язку із малозначністю справи. А тому незадоволені вимоги в частині невиплати середнього заробітку з 03.02.2016 року (наступного дня після звільнення) він заявляє у цій позовній заяві, в результаті обчислення цей період з 03.02.2016 року по 15.08.2016 рік становить 132 робочі дні х 140,95 грн становить 18605,40 грн.

Позивач зазначав, що 23 жовтня 2019 року відповідачем було виконано судове рішення від 07.06.2016 року, йому була виплачена заробітна плата у сумі 2682,44 грн., яку належало виплатити при звільненні. За викладених обставин вважає, що розрахунок компенсації за затримку виплати зарплати при звільненні необхідно обчислювати ще й з 05 грудня 2018 року (дня прийняття рішення Генічеським районним судом від 04.12.2018 року у справі № 653/2903/18 по день фактичного остаточного розрахунку - 23.10.2019 року, що становить 223 робочих днів х 140,95 грн = 31431,85 грн.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, компенсація втрати частини доходів становитиме 2159,36 грн х 0,39 = 842,15 грн.

Позивач зазначає, що з приводу виплати належної йому заробітної плати він втретє змушений звертатися з позовом за захистом своїх прав, витрачати час та зусилля для неодноразових звернень до судів всіх інстанцій з одного і того ж приводу на протязі чотирьох років поспіль. Такими протиправними та безвідповідальними діями посадових осіб відповідача щодо довготривалого порушення його прав, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 року, в сумі 30445,20 грн (тридцять тисяч чотириста сорок п`ять гривень двадцять копійок) з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.

Провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року - закрито, у зв`язку з розглядом даної позовної вимоги рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року та постановою Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року.

Стягнуто з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 компенсацію у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати, у розмірі 842,15 грн (вісімсот сорок дві гривні п`ятнадцять копійок) та 1000,00 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь держави судовий збір у сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року оскаржили сторони по справі.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду в частині незадоволених вимог та закриття провадження у справі скасувати, стягнути з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року у сумі 18605,40 грн, рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн змінити та стягнути моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом ст.117 КЗпП України, яка передбачає виплату середнього заробітку за весь період триваючого правопорушення з моменту звільнення і до моменту розрахунку, а також не дослідженням та не наданням мотивованого обґрунтування висновку суду щодо невиплати заробітної плати за період з моменту звільнення до набрання рішенням законної сили про стягнення заробітної плати при звільненні, а справу в цій частині закрито.

Оскільки жодним судом не досліджувалися по суті його позовні вимоги з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку з виплати заробітної плати при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 рік, суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі в цій частині вимог. Крім того, судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку його доводам щодо відшкодування моральної шкоди, завданої йому правопорушенням, яке триває понад чотири роки, фактично з моменту його звільнення з 02.02.2016 року, а тому вважає обґрунтованою та співмірною заявлену у позовній заяві моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн, яка на його думку підлягає задоволенню.

Відповідач, Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно -каналізаційного господарства», у відзиві на апеляційну скаргу позивача зазначає про те, що частина вимог вкотре дублюється позивачем, та які вже були предметом розгляду судів усіх інстанцій, а тому вважає, що такі вимоги не підлягають розгляду. На підставі викладеного просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року, Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства» просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, які мають істотне значення для її правильного вирішення, не звернув уваги на те, що позивач звернувся повторно з тими самими позовними вимогами до того ж відповідача, які вже були предметом розгляду, з приводу чого 20.09.2019 року Генічеським районним судом Херсонської області було ухвалено судове рішення.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу відповідача зазначає про необґрунтованість доводів скарги, а тому просить залишити її без задоволення. Вказує на те, що його матеріально правова вимога до суду змінилась після ухвалення судом 20.09.2019 року судового рішення, а саме змінились обставини, оскільки 23.10.2019 року відповідачем проведений фактичний розрахунок із заробітної плати, і ці обставини стали предметом збільшення матеріально-правових вимог, які взагалі не існували під час розгляду справи №653/1584/19.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та представник відповідача, ОСОБА_2 доводи викладені в їх апеляційних скаргах підтримали з підстав в них викладених, кожен наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача за дорученням, Бабченка М.С., перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення та часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У разі ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області (справа №653/530/2016) від 07.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, Генічеського міського голови Тулупова Олександра Васильовича, Комунального підприємства «Генічеське водопровідно-каналізаційне господарство» про скасування розпорядження Генічеського голови №04 від 02 лютого 2016 року «Про дострокове припинення дії контракту з працівником КП «Генічеського ВУВКГ», поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з КП «Генічеське ВУ ВКГ» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за 2 робочі дні грудня місяця 2015 року в сумі 325 грн 27 коп. та 12 робочих днів січня 2016 року в сумі 2355 грн 17 коп., всього на суму 2682 грн 44 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду є чинним.

Оскільки відповідач не провів розрахунку з позивачем по виплаті належної йому при звільненні заробітної плати, останній звертався до суду з відповідними позовами, за наслідками розгляду яких були ухвалені судові рішення.

Так, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеського виробничого водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості з 02.02.2016 року по день розгляду справи, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, моральної шкоди, зобов`язання провести коригування відомостей про щомісячне нарахування та сплату внесків до Пенсійного Фонду України задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Генічеське виробниче водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 03.09.2018 року по день постановлення (04.12.2018р.) рішення в сумі 8457 грн з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. В іншій частині відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 27 березня 2019 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2018 року в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості, компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням виплати, моральної шкоди скасовано з ухваленням нового судового рішення в цій частині. Стягнуто з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 71884,50 грн, та 768,73 грн компенсації за затримку виплати заробітної плати, 1000,00 грн моральної шкоди. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили.

Судове рішення апеляційного суду мотивована тим, що у відповідача виник обов`язок відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили 16 серпня 2016 року, сплатити 2682,44 грн, при цьому середній заробіток має бути розрахований саме з 17 серпня 2016 року по 02 вересня 2018 року (510 робочих днів).

Отже, зазначеними судовими рішеннями з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17 серпня 2016 року по 02 вересня 2018 року та з 03.09.2018 року по 04.12.2018 року. Вирішено питання компенсації за затримку виплати заробітної плати за вказаний період та відшкодовано моральну шкоду.

Суд першої інстанції встановивши, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, належної йому при звільненні за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року вже були предметом судового розгляду і з цього приводу ухвалені судові рішення, які набрали законної сили та ухвалені між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильних висновків суду в цій частині не спростовують, зводяться до помилкового розуміння ним норм закону.

Безпідставними є посилання позивача на те, що жодним із вище наведених судових рішень не вирішувалося питання стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку за період з 03 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року, оскільки суд апеляційної інстанції з цього приводу зробив висновки та зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути розрахований саме з 17 серпня 2016 року - дня набрання рішенням законної сили, та задовольнив заявлені позивачем вимоги частково, а саме з 17 серпня 2016 року. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в зазначеній частині є правильними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується і з висновком суду щодо відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень, оскільки вони ґрунтуються на обставинах справи та відповідають закону.

Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки відповідачем були порушені трудові права ОСОБА_1 , то суд першої інстанції з урахуванням вимог розумності та справедливості дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку доводам позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки судом при вирішенні цього питання була надана оцінка і вимушеним змінам у життєвих і виробничих стосунках позивача, враховано їх тяжкість.

Разом з тим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 рік та компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням її виплати в сумі 842,15 грн зроблений судом без повного з`ясування обставин, які мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог в зазначеній частині.

Так, в ході апеляційного розгляду справи з метою перевірки доводів відповідача, КП «Генічеське ВУВКГ» було витребувано та досліджено цивільну справу № 653/1584/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку заборгованості із заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів зазначеної цивільної справи, 13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 05 грудня 2018 року по день ухвалення рішення з розрахунку середньоденної заробітної плати 140,95 грн в сумі 19592,05 грн; компенсацію у зв`язку із втратою частини заробітку, яку необхідно обчислювати з 5 грудня 2016 року по день ухвалення судового рішення або остаточного розрахунку, коли такий настане.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2019 року в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось. На час розгляду справи рішення є чинним.

Отже, наявне судове рішення, яке набрало законної сили ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеним судовим рішенням у справі № 653/1584/19 були вирішені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку з порушенням строків її виплати за період з 5 грудня 2018 року по день ухвалення рішення, яким є 20.09.2019 року, оскаржуване рішення в зазначеній частині слід скасувати, провадження в частині указаних позовних вимог закрити.

У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в частині стягнення з КП ГВУВКГ на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні слід змінити, зменшивши суму стягнення до 3241,85 грн та період з 20.09.2019 року по 23.10.2019 рік (виходячи з розрахунку 23 робочих дні х 140,95 грн).

Оскільки матеріали справи не містять обґрунтованих розрахунків нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з 20.09.2019 по дату остаточного розрахунку- 23.10.2019 року, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №159 з урахуванням раніше виплачених сум, в задоволенні цих вимог за період з 20.09.2019 року по 23.10.2019 рік слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Генічеське Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21.01.2020 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Генічеське Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 05 грудня 2018 року по 23 жовтня 2019 рік в розмірі 30445,20 грн змінити, зменшивши суму та період, з 20.09.2019 року по 23.10.2019 рік в сумі 3241,85 гривень.

Це ж рішення суду в частині стягнення компенсації у зв`язку із втратою частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати з 05.12.2018 року по 20.09.2019 року у розмірі 842,15 грн скасувати, провадження в цій частині закрити, у задоволенні цих же вимог за період з 20.09.2019 року по 23.10.2019 рік відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Базіль Л.В.

Судді: Бездрабко В.О.

Семиженко Г.В.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2020 року.

Головуючий Базіль Л.В.