Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1470/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 27 травня 2020 року суддею Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

у справі № 274/1470/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом, у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 05 квітня 2007 року, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 28 січня 2020 року в сумі 11221,47 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7210,92 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 510,55 грн - штраф (процентна складова) та судові витрати.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 квітня 2007 року в розмірі 3000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у цій частині.

На його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні з відповідача процентів за користування кредитом з огляду на те, що сторони узгодили розмір процентної ставки в тексті заяви позичальника, проте суд не дослідив належним чином даний доказ та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2007 року ОСОБА_1 підписала заяву про відкриття рахунку та надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (250 грн) на кредитну картку (а.с. 14-14 зв.).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком на обґрунтування своїх позовних вимог, розмір заборгованості відповідача за договором від 05 квітня 2007 року станом на 28 січня 2020 року складає 11221,47 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7210,92 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 510,55 грн - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову у частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та безпідставності.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання позивача на те, що сторони у заяві від 05 квітня 2007 року узгодили базову процентну ставку 22,8 % з розрахунку 360 днів у році, на правильність ухваленого судом рішення не впливає, оскільки сплачені згідно розрахунку відповідачкою проценти за підвищеною з 01 січня 2013 року у односторонньому порядку Банком ставкою 30%, а згодом 34,8%, 43,2%, є достатніми для погашення заборгованості за кредитом у цій частині відповідно до умов договору.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у частині, яка переглядалась судом апеляційної інстанції, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 02 вересня 2020 року.