Справа № 584/262/20
Провадження № 2/584/284/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11.08.2020 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку (пай) та права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області, є рідною сестрою ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

Крім того, просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

Також просив визнати за ним право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,63 га, розташованої на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, для ведення особистого підсобного господарства, на підставі рішення 13 сесії 21 скликання В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 21.12.1993, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_1 , прийняв спадщину шляхом спільного проживання з померлою на момент смерті.

Зазначене спадкове майно померла ОСОБА_1 прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, після смерті рідної сестри ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що відсутні всі необхідні документи, підтверджуючі родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , просив задовольнити позов в цій частині.

Крім того, в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вище вказане спадкове майно відсутні, просив також визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай) та право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері. Витрати по справі просив покласти на нього.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, а в подальшому в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області померла ОСОБА_2 (а.с. 11).

На день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована одна в с. Котівка Путивльського району Сумської області, заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався, спадщину після її смерті прийняла сестра ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої), що підтверджено довідкою В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23.01.2020 № 61 (а.с. 15).

З копії свідоцтва про народження від 31.12.1978, виданого російською мовою, (а.с. 53) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області народилася « ОСОБА_3 », батьками якої є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

З копії свідоцтва про одруження від 10.07.1969, виданого російською мовою, вбачається, що 01.02.1947 зареєстрували шлюб « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » (а.с. 53).

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 25.02.2020, 01.02.1947 виконавчим комітетом В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області складено актовий запис № 03 про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області померла ОСОБА_1 , мати позивача, що підтверджено копіями відповідних свідоцтв (а.с. 10, 12).

На момент смерті ОСОБА_1 була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з сином позивачем у справі, невісткою та онуками (а.с. 16).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 9) вбачається, що 14.03.1957 виконавчим комітетом Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області складено актовий запис про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

При цьому, відомостей про народження ОСОБА_12 у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження по селу Волокитине Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області за 1922 рік немає (а.с. 13).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожен окремо суду пояснили, що померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були рідними сестрами.

Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає.

Таким чином, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними сестрами, а документи, підтверджуючі їх родинні відносини, збереглися не в повній мірі та відновити їх неможливо.

На підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_1 , прийняв спадщину після її смерті.

До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також земельна ділянка загальною площею 0,63 га, розташована на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, надана для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення 13 сесії 21 скликання В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 21.12.1993.

Вказане спадкове майно ОСОБА_1 , прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої), але не оформила за життя, після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2 .

При цьому, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно позивач не може, у зв`язку з тим, що не підтверджені родинні відносини між померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно, що вбачається з постанови нотаріуса від 19.02.2020 № 42/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 20).

У той же час, з листа Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 28.01.2020 № 01-21/275 та копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0051830 від 03.07.1996 вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Путивльської райдержадміністрації від 24.06.1996 № 265-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат не отриманий власником і знаходиться на зберіганні у Путивльській районній державній адміністрації (а.с. 17-18).

Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 була внесена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», хоча за життя і не отримала відповідного сертифікату, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане ОСОБА_1 , що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Що до позовних вимог про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,63 га, суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як вбачається із фотокопії рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 21.12.1993 "Про земельні питання", вказаним рішенням було передано громадянам у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, в тому числі і ОСОБА_2 площею 0,63 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

01.03.2013 на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, відповідно до якого у випадку, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Таким чином, до ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом, перейшли усі права та обов`язки, що належали її сестрі ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та здійснення її державної реєстраціїї, що є підставою для задоволення позову і в цій частині.

Судові витрати не розподіляються судом ураховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області, є рідною сестрою ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

4. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 ,право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,63 га, розташованої на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення 13 сесії 21 скликання В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 21.12.1993, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв