Дата документу 06.08.2020 Справа № 554/4848/20
Провадження № 2/554/1608/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі

головуючого судді Гольник Л.В.,

за участю секретаря Плаксюк І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У позові вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося, фактично спільного господарства вони не ведуть, хоча і проживає разом. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Внаслідок складної психологічної атмосфери у сім`ї, змушена звернутися до психотерапевта за консультацією.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2350 грн. Зазначила, що на даний час відносини між сторонами ускладнилися. Позивачка змушена разом з дітьми піти жити до своїх батьків, оскільки відповідач виставив їх речі з квартири та змінив замки. При цьому, відповідач не надає для утримання дітей матеріальної допомоги. Позивач працює вчителем, їй важко нести тягар утримання дітей, оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дітей.

У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату зв`язку з тим, що він має намір в іншій справі про розірвання шлюбу подати зустрічний позов, який на його думку буде взаємопов`язаний із даним позовом.

Суд при вирішенні питання про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника бере до уваги положення ст. 223 ЦПК, згідно якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що представник відповідача особисто ознайомився з матеріали справи 02.07.2020 року, то суд вважає, що відповідач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Хоча представник відповідача ознайомився зі справою, проте у строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву не надав. Водночас клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилене за безпідставністю.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд розглядає справу у відсутність нез`явившегося відповідача та його представника.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрованим та виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.8).

В шлюбі у сторін народилися син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с.9, 10).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що відповідач, являючись батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зобов`язаний утримувати їх, надавати їм необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судові витрати щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Згідно ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Як встановлено судом, 03.06.2020 року між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом Кучерявою Т.В., яка діє на підставі свідоцтва № 946 від 22.04.2011 р., укладено договір про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надано квитанцію від 03.06.2020 року, відповідно до якої вона сплатила адвокату Кучерявій Т.В. - 2 350,00 гривень за надану правничу допомогу, а саме за надання консультацій, складання позовної заяви, представництво в Октябрському районному суді у справі про стягнення аліментів.

З урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2350,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.180-185, 191 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 03 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 2350,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 . .

Повний текст рішення складено 13.08.2020 року.

Суддя Л.В.Гольник