Справа № 460/1721/19 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/860/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шимін О.П. в квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду у виді регламентної виплати в сумі 27778 грн. 27 коп., 3205,51 грн. пені, 1041,68 грн. інфляційних втрат, 267,13 грн., 3% річних за період прострочення з 23 листопада 2018 року по 18 березня 2019 року, із нарахуванням 3% річних починаючи з 19 березня 2019 року до моменту повного виконання рішення за формулою CxZ:365xD:100%, де С- сума заборгованості, Z - 3% річних, D - кількість днів прострочення починаючи з 19.03.2019 року та судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що 28.07.2018 року о 11:45 год. на 23 км автомобільної дороги Львів-Краківець (смт. Івано-Франкове) громадянин Польщі ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом тягач - MAN TGA 410 XXL, державний номер НОМЕР_1 , причіп SAMRO ST 39, державний номерний знак НОМЕР_2 , при повороті ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 03.08.2018 року громадянина Польщі ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, що спричинив ДТП, забезпечена страховим сертифікатом "Зелена карта". Позивач звертався до відповідача щодо виплати страхового відшкодування, однак листом від 06.12.2018 року відповідач повідомив про відсутність підстав для проведення регламентної виплати, оскільки довіреність від 11.10.2016 року, видана UAB "LOIM ІNVEST" на ім`я ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 13 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах.

Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив у здійсненні регламентної виплати. Зазначає, що за реєстраційним документом виданим уповноваженим органом Литовської Республіки, копія якого була долучена до заяви про виплату страхового відшкодування власниками транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 , є Литовська компанія UAB "LOIM INVEST" та гр. України ОСОБА_4 . Згідно укладеного між ОСОБА_5 (Позичкодавець) та ОСОБА_1 (Користувач) договору позички від 01.05.2018 року, Позичкодавець передав Користувачу у строкове безоплатне користування транспортний засіб строком на 35 місяців. Цього ж дня аналогічного змісту договір позивачем укладеного і з іншим співвласником Литовською компанією UAB "LOIM INVEST" від імені якої на підставі довіреності від 11.10.2016 діє гр. України ОСОБА_6 . Таким чином, позивач на момент ДТП володіла транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 на законних підставах, а відтак вона має право на відшкодування шкоди завданої механічними пошкодження цього транспорту внаслідок ДТП, яка мала місце внаслідок протиправних дій особи, відповідальність якої забезпечена страховим сертифікатом "Зелена карта". У зв`язку з простроченням виплати регламентної виплати з відповідача також слід стягнути пеню в сумі 3205,51 грн., інфляційні збитки та 3% річних. Зазначає, що розмір судових витрат, які поніс та очікує понести позивач в розмірі 15218,20 грн. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди - задоволено повністю.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у виді регламентної виплати в розмірі 27778 (двадцять сім тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 27 коп., пеню у розмірі 3205 (три тисячі двісті п`ять) гривень 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 1041(тисяча сорок одна) гривня 68 коп., три відсотки річних у розмірі 267 (двісті шістдесят сім) гривень 13 коп., а всього - 32 292 (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто дві) гривні 59 коп.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень, 00 коп.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9180 (дев`ять тисяч сто вісімдесят) гривень, 60 коп.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на залучення перекладача у розмірі 455 (чотириста п`ятдесят п`ять) гривень, 00 коп.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що автомобіль під керуванням позивача якому було завдано шкоду був не зареєстрованим в уповноважених органах МВС, перебував на литовській реєстрації. Також звертає увагу на відсутність належних документів щодо надання позивачу права власності на користування автомобілем. Звертає увагу, що довіреність від UAB «LIOM INVEST» перекладена на російську мову самим директором UAB «LIOM INVEST» без офіційного засвідчення та відсутності документів щодо можливості здійснення останнім такого перекладу. Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до МТСБУ у повному обсязі. Судові витрати просить покласти на позивача.

06 липня 2020 року від ОСОБА_7 , представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що позивачем надано реєстраційний документ №F905580 та довіреність від 11.10.2016, які згідно міжнародних угод ратифікованих Україною визнаються офіційними документами та не потребують додаткової легалізації. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 липня 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 10 серпня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 28.07.2018 року о 11:45 год на 23 км автомобільної дороги Львів-Краківець (смт. Івано-Франкове) громадянин Польщі ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом тягач - MAN TGA 410 XXL, державний номер НОМЕР_1 , причіп SAMRO ST 39, державний номерний знак НОМЕР_2 , при повороті ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 03.08.2018 року громадянина Польщі ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до сертифікату "Зелена карта" PL02/35344392, виданого Польською страховою компанією Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. забезпечена цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 377568 про дорожньо-транспортну пригоду від 20.08.2018 року УПП у Львівській області, 28.07.2018 року о 11:45 год. на 23 км 200 м автомобільної дороги Львів-Краківець скоєно ДТП автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 (належить ОСОБА_8 ) та автомобіля тягач - MAN TGA 410 XXL, державний номер НОМЕР_1 , причіп SAMRO ST 39, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Польщі ОСОБА_2 (власник ОСОБА_2 ). Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР.

Постановляючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з тих обставин, що позивач на законних підставах на момент ДТП користувалася транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_5 , та мала право на відшкодування шкоди завданої механічним пощкодження цього транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце внаслідок протиправних дій особи, відповідальність якої забезпечена страховим сертифікатом «Зелена карта».

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 999 ЦК України Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Внутрішні договори страхування діють виключно на території України. Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ; на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. У разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат "Зелена картка" та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі. МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно із п. 41.2. в ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

З наявних в матеріалах справи договорів позички вбачається, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 був переданий в користування ОСОБА_1 01 травня 2018 року.

Згідно з 4. ст. 380 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною першою статті 109 МК передбачено, що за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, орган доходів і зборів надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа:1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Наведена норма відповідає положенням пункту (b) I Додатка "C" Конвенції про тимчасове ввезення, відповідно до якої транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

В справі відсутні докази щодо надання дозволу органом доходів та зборів на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

Згідно п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету України №1388 від 07 вересня 1998 року, (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для власного користування більш як на два місяці, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений ДФС. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 на час ДТП була законним володільцем та правомірним користувачем транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 .

Окрім цього суд звертає увагу, що згідного договору позички від 01 травня 2018 року укладених в смт. Івано-Франкове між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останній передав ОСОБА_1 і така прийняла в тимчасове безоплатне користування строком на 35 місяців транспортний засіб марки « VOLKSWAGEN», модель PASSAT, шасі НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , в момент підписання цього договору транспортний засіб фактично передано користувачу - ОСОБА_1 разом із реєстраційними документами і ключами. зазначено, що позикодавець ОСОБА_5 є власником транспортного засобу згідно реєстраційних документів.

Згідного договору позички від 01 травня 2018 року укладених в смт. Івано-Франкове між ОСОБА_10 та фірмою UAB «LOIM INVEST» (Литовська Республіка), від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_6 , останній передав ОСОБА_1 і така прийняла в тимчасове безоплатне користування строком на 35 місяців транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель PASSAT, шасі НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , в момент підписання цього договору транспортний засіб фактично передано користувачу - ОСОБА_1 разом із реєстраційними документами і ключами. зазначено, що позикодавець ОСОБА_5 є власником транспортного засобу згідно реєстраційних документів.

В підтвердження повноваження вчиняти дії ОСОБА_6 від імені фірми UAB «LOIM INVEST» (Литовська Республіка) долучено фотокопію довіреності від 2016-10-11 на іноземній мові, а також переклад згаданої фотокопії довіреності, здійсненої Агенством перекладів «Лінгва» 19.06.2019 року, з якої вбачається, що переклад здійснювався з російської та литовської мов на українську.

Такий переклад здійснений з фотокопії суд не вважає належним з наступних підстав.

Відповідно до ч.8 ст.95 ЦПК України іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У Гаазі (Нідерланди) в 1961 році була підписана Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася Законом України від 10.01.2002 «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів», набула чинності між Україною і державами - учасниками Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22.12.2003.

Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюються ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Матеріали справи не містять апостильованої довіреності на підтвердження повноваження вчиняти певні дії ОСОБА_6 від імені фірми UAB «LOIM INVEST» (Литовська Республіка)

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 на час ДТП - 28.07.2018 не була законним володільцем та правомірним користувачем транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_6 , а отже вона є неналежним позивачем щодо спору про відшкодування майнової шкоди завданої згаданому автомобіля в наслідок ДТП яке сталося 27.07.2018 та похідних вимог про стягнення пені, інфляційних та 3% річних.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з останньої в користь відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1153,50 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_8 ) в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () судові витрати в розмірі 1153 гривні 50 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Н.О. Шеремета