Єдиний унікальний номер №243/815/20
Номер провадження №2/243/916/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«21» липня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Прилуцької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 червня 2013 року по 30 квітня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них є малолітня дитина - ОСОБА_3 , 2014 року народження. З кінця 2014 року шлюбні відносини між ними були остаточно припинені та з цього часу вона з відповідачем проживаємо окремо, дитина проживає з нею. Спору стосовно міста проживання дитини у них ніколи не виникало, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Ніяких перепон щодо бажання відповідача бачитися з дочкою вона теж ніколи не здійснювала. Приблизно з того ж часу відповідач зовсім перестав цікавитися життям дочки, її успіхами, перестав їй телефонувати, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, надавати матеріальну допомогу. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини тривалий період часу не надає, аліменти належним чином не сплачує, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів та жодним чином не бере участі у додаткових витратах. Станом на 23.12.2019 року за відповідачем наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання та становить 79794грн.00 коп. Будь яких дій відповідача, спрямованих на погашення суми заборгованості з моменту її виникнення та до теперішнього часу з його боку не здійснювалось.

Просить суд, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник позивача ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву з проханням розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Позивач судові витрати просила залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток, до суду не з`явився, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Костіна О.В., яка діє на підставі довіреності №29/01-569 від 02.03.2020 року (а.с.52), у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення просила врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради (а.с.51).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.04.2014 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , його матір`ю є ОСОБА_5 , а батьком ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 було відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 (а.с.8).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини усіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2015 року до повноліття дитини (а.с. 10-11).

Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання від 23 грудня 2019 року, яка видана начальником Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУТУЮ у Донецькій області слідує, що станом на 23 грудня 2019 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі 79 794 грн 00 коп. (а.с. 12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.11.2019 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані: мати - ОСОБА_7 , брат - ОСОБА_8 , дочка - ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.16).

З акту №480 від 05.11.2019 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_10 (а.с.17).

Відповідно до довідки №01-27/137 від 31 жовтня 2019 року виданої КП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов`янська» про стан здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що дитина під наглядом лікаря ЗПСМ Торгіною О.В. з народження. Медичні огляди проводяться належним чином, дитина щеплена за Національним календарем щеплень, своєчасно. Батько дитини ОСОБА_2 в оздоровленні дитини участі не приймає, на медичні огляди та щеплення не проводив, здоров`ям дитини не цікавився (а.с. 18).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики вихованця старшої групи №02 «Більченята» КЗ ДНЗ №20 «Теремок» м. Слов`янськ № 57 від 05 листопада 2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №20 «Теремок» Слов`янської міської ради Донецької області з 10.11.2015 року. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 . Дитині приділяється достатньо уваги. ОСОБА_12 приводить та забирає дівчинку, займається її розвитком, вихованням, бере участь в житті дошкільного закладу, відвідує батьківські збори та свята. Дитина завжди одягнена по сезону, чиста, охайна, доглянута. ОСОБА_12 завжди цікавиться досягненнями своєї доньки, її емоційним станом. ОСОБА_13 із задоволенням розповідає матусі як пройшов її день, що нового та цікавого вона побачила та дізналася. Між матір`ю та донькою теплі та довірливі відносини. Батько ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини. В ДНЗ жодного разу не був присутнім, ні на батьківських зборах ні на святах (а.с. 19-21).

Відповідно до висновку щодо прихильності неповнолітньої дитини до одного із батьків виданого громадською організацією «Місячне сяйво», встановлено, що враховуючи особливості психоемоційного стану дитини її чутливого ставлення та вибірковість у комунікативно-соціальній сфері, вона потребує перебування у позитивному мікрокліматі, який на даному етапі життя їй забезпечує мати, та в якому є стабільні житлово-побутові умови для повноцінного розвитку дитини. За результатами цього питання, умови проживання дівчинки з мамою та її ставлення до неї, відповідають необхідним вимогам. Вважають за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради №29/01-724 від 25.03.2020 року, встановлено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , яка займається вихованням та утриманням, захищає права та інтереси дитини. Батько дитини - ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у вихованні участі не приймає, не турбується про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток. ОСОБА_2 батьківські обов`язки не виконує протягом 6 років та не здійснює жодних дій, спрямованих на її виховання. З 2014 року з дитиною не спілкувався, не звертався до відповідних установ з питанням встановлення порядку спілкування з дитиною. Орган опіки і піклування Слов`янської міської ради вважає доцільно позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51)

Так, відповідно до довідки №413-05032020/14044 наданої Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області на запит суду, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є особою неодноразово судимою, останній раз засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва 10 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 15, 1 ч. ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки (а.с. 45).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 характеризується негативно, схильний до здійснення правопорушень, не виконує батьківські обов`язки з утримання, розвитку, лікування та виховання дитини. Життям, здоров`ям та успіхами дитини не цікавиться.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітньої дитини, ухиляється від його виконання.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов`язки стосовно її виховання.

Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав, необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки вже тривалий час, маючи реальну можливість змінити своє ставлення до дитини та почати виконувати свої батьківські обов`язки, нехтує ними, у зв`язку із чим, захищаючи права та інтереси малолітньої та вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 155, 157, 164, 166 СК України, ст.ст. 11, 60, 88, 214-215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав у відношенні його доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна