Справа № 647/1958/20
№ провадження 2/647/427/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Салєховій О.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/1958/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало їй на праві приватної власності. При житті ОСОБА_3 залишила на ім`я ОСОБА_1 заповіт, яким заповідала останньому земельну ділянку сільськогосподарського виробництва розміром 0, 3096% від земельної ділянки загальною площею 15,80 га, що розташована на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області. За заявою позивача була відкрита спадкова справа, але у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку земельної ділянки, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини та рекомендовано позивачу звернутися до суду для визнання права власності.

Просить суд визнати за ним ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокаїри Бериславського району Херсонської області після смерті його матері ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована в с. Руспубліканець Бериславського району Херсонської області, а саме на: частку земельної ділянки, розміром 0, 3096% на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №252948, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 26.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року за №438, титульним власником якого є ОСОБА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :03:048:0001.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче засідання не прибула, надала до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у її відсутність.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

У відповідності до ч.1 ст. 81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті(ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження є сином померлої ОСОБА_3 , де в графі батьки вказано: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Республіканець Бериславського району Херсонської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Новокаїрською сільською радою Бериславського району Херсонської області 11 вересня 2009 року, актовий запис № 15 (а.с. 7).

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №252948 ОСОБА_3 належить частка розміром 0, 3096% від земельної ділянки загальною площею 15,80 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області, титульним власником якого є ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до копії заповіту, ОСОБА_3 залишила на ім`я ОСОБА_1 заповіт, посвідчений секретарем Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області 03.08.2006 року, зареєстрований в реєстрі за номером 66. Даним заповітом ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку, розташовану на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка становить 0, 3096 частки у спільній власності від 15,80 га, що належать їй відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №252948 виданого Бериславською районною державною адміністрацією 26.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року за №438 (а.с. 11).

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не прийняти її.

Стаття 1218 Цивільного кодексу України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення

Порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат».

Згідно ч.1 ст.81 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

визначення меж земельної ділянки в натурі;

погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

реєстрація права власності на земельну ділянку.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно листа нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Третьякової О.М. від 30.07.2020 року №360/02-14 вбачається, що Бериславською державною нотаріальною конторою 24.02.2010 року заведена спадкова справа № 56/2010 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом.

Бериславською державною нотаріальною конторою 29.07.2011 року на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (а.с. 12).

Відповідно до листа нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 звернувся для оформлення спадщини за заповітом на частку розміром 0, 3096% від земельної ділянки загальною площею 15,80 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , померлій 10.09.2009 року на підставі Державного акту серії ЯА №252948, титульним власником якого є ОСОБА_1 . Державний акт належать на праві спільної часткової власності 4 співвласникам з визначенням частки кожного, тобто ці земельні ділянки включають в собі декілька земельних ділянок об`єднаних в один державний акт. Цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину.

У зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку земельної ділянки нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати це право за спадкодавцем та рекомендував звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно.

Пунктами 4.15, 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки відсутній право встановлювальний документ на земельну ділянку.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до пункту а), частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачем надано до суду копію Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЯА №252948, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 26.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року № 438, титульним власником якого є ОСОБА_1 , а тому позивач поза судовим шляхом поновити свої права не має можливості, а тому виходячи з зазначеного вище, позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення.

ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, інші спадкоємці відсутні, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлої на дане нерухоме майно, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на земельну ділянку, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 206, 229, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокаїри Бериславського району Херсонської області після смерті його матері ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована в с. Руспубліканець Бериславського району Херсонської області, а саме на: частку земельної ділянки, розміром 0, 3096% від земельної ділянки загальною площею 15,80 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокаїрської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №252948, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 26.08.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року за №438, титульним власником якого є ОСОБА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :03:048:0001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.09.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків/паспортні дані невідомі.

Суддя В. С. Миргород