ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2839/20 Справа № 206/4970/19 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Мамедової О.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, в письмовому провадженні у м. Дніпрі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову зазначив, що відповідно до підписаної 06.04.2010 заяви № б/н, відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.07.2019 має заборгованість у розмірі 52030,86 грн., яка складається з наступного: 19705,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11089,33 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 18181,93 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100,00 грн. - нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2453,85 грн. - штраф (процентна складова). Вказані суми АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від24 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі - 30795,08 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 19705,75 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі - 11089,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі - 1136,97 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити та стягнути з нього на користь банку заборгованість в розмірі 30449,80, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15507,33 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 14942,47 грн., також просить змінити рішення в частині стягнення судових витрат в сумі 1124,22 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір заборгованості розрахований невірно, та апелянтом наведений свій розрахунок заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2010 на підставі заяви № б/н, відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, взяті на себе зобов`язання за договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.07.2019 має заборгованість у розмірі 52030,86 грн., яка складається з наступного: 19705,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11089,33 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 18181,93 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100,00 грн. - нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2453,85 грн. - штраф (процентна складова).

Частково задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції враховано, що у заяві позичальника від 06.04.2010 процентна ставка не зазначена, в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, на які посилався позивач, також не підписані відповідачем.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Розглядаючи справу районний суд обґрунтовано виходив з вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України, статей 509,526, 549,551,625,626, 628,633,634,638, ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 1050, 1054,1050, 1056-1, 1048, 1049 ЦК України, Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів», пункт 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятий 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, та ухвалив вмотивоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про неправильне розрахування суми заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, не можуть бути підставою для зміни судового рішення, як того вимагає відповідач, оскільки вказані доводи та розрахунки відповідача, не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагає процесуальний закон.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст. 376 ЦПК України підстави для скасування або зміни оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова