Дата документу 07.09.2020 Справа № 334/1981/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/1981/20 Головуючий у 1 інстанції Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/807/2366/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В позові зазначала, що з 16 серпня 2013 року по 27.11.2015 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають, хоча шлюб сторін не розірвано. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча є здоровим та працездатним .

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 22.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 подалаапеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на момент розгляду справи, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, однак враховуючи принцип рівного обов`язку сторін щодо матеріального забезпечення їх дитини та беручи до уваги те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначив розмір аліментів в сумі 2000 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону

Судом встановлено, що що з 16 серпня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 405, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

В шлюбі у них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 18.03.2014р. (а.с.12).

Дочка проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 не приймає належної участі в утриманні дитини, матеріальну допомогу на утримання дочки та позивачки в добровільному порядку не надає.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що суд в оскаржуваному рішенні посилався на дані прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, які є меншими у порівнянні з даними прожиткового мінімуму для дітей від 6 років до 18 років.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 12218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.

Таким чином, з 01 липня 2020 року прожитковий мінімум для житини віком від 6 до 18 років буде становити 2 318 грн.

Скаржник вважає, що вказана обставина не була врахована судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що посилання суду першої інстанції на прожитковий мінімум для дитини до 6 років не впливає на правильність рішення, оскільки в будь-якому випадку розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не залежно чи то до 6 років, чи то від 6 до 18 років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з урахуванням положень ст. 182 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді: