Справа № 727/5624/20
Провадження № 2/727/1233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Семенко О.В.

при секретарі судових засідань Оробець В.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилається на те, що 31 липня 1998 року між ним та відповідачем укладено шлюб.

Вказує, що подружнім життям не живуть, ведення спільного господарства з серпня 2016 року не ведуть, у них з відповідачем різні погляди на життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. На примирення не погоджується. Дітей з відповідачем немає, однак в добровільному порядку він відмовляється розірвати шлюб.

Просив шлюб між ним та відповідачем розірвати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі. Відповідачу наданий строк 15 днів для подання відзиву на позовну заяву (а.с.12).

Позивач в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, спрямувала до суду з Російської Федерації нотаріально посвідчену заяву, де просила розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони 31 липня 1998 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці Чернівецької області , актовий запис №895, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Від шлюбу у сторін дітей немає.

Причиною розпаду сім`ї стало не підтримання подружжям шлюбних відносин тривалий час, а саме з 2016 року та не ведення спільного господарства.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України).

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, а відповідач не заперечувала щодо розірвання шлюбу.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 142, 200, 247, 258-259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці Чернівецької області , актовий запис №895.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: О.В.Семенко