Справа № 752/4584/20
Провадження № 2/752/4580/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк в три місяці, з часу набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи позовні вимоги, зазначив проте, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, що розташована на території Браницької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, та квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 складено заповіт від 29 березня 2019 року, згідно змісту якого все належне їй майно остання заповіла ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що звертався до нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що дізнався про смерть спадкодавця із запізненням, а в подальшому тривалий час займався оформленням відповідних документів, та проходив лікування у неврологічному відділенні Бобровицької ЦРЛ Чернігівської області. Вважає вказані обставини поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим просить поновити пропущений строк.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 21)

Відповідач Київська міська рада у встановлений судом строк відзиву на позов до суду не надав.

У судове засідання представники сторін не з`явились. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Від представника відповідача клопотань, заяв до суду не надходило. Про день, час та місце судового засідання сторони у справі були повідомлені судом належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 9).

Матеріали цивільної справи містять копію заповіту, засвідченого 29 березня 2019 року секретарем Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області Горб С.М., складеного від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно змісту якого остання все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 у поданому позові стверджує, що звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, отримав відмову, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, оскільки перебував у відрядженні та дізнався про смерть ОСОБА_2 після повернення із відрядження; також зазначає, що перебував на лікуванні у неврологічному відділенні Бобровицької ЦРЛ Чернігівської області.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду: довідку (а.с. 12); копії наказів від 02.09.2019 року та від 30.09.2019 року (а.с. 36, 37).

Оцінюючи докази, наявні в матеріалах цивільної справи, у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наданої позивачем постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. від 11 червня 2020 року про відмову у видачі свідоцтва пр. право на спадщину за заповітом, вбачається що із заявою про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернувся лише 11 червня 2020 року, про що зазначено у самій постанові приватного нотаріуса. Тобто, через три місяці після звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, матеріали цивільної справи не містять жодних доказів звернення ОСОБА_1 до державного чи приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 до березня 2020 року, тобто, до часу звернення до суду з даним позовом.

Матеріали цивільної справи містять довідку (а.с. 12), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 14.11.2019 року по 12.12.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Бобровицької ЦРЛ Чернігівської області. На вказаній довідці міститься печатка « Врач ОСОБА_3 » та підпис лік. « ОСОБА_3 ».

Суд критично оцінює вказану довідку на предмет належності та допустимості доказу, оскільки остання не містить ані номеру та дати її видачі, ані даних, які б свідчили, що вказана довідка видана Бобровицькою ЦРЛ Чернігівської області. З вказаних підстав, суд відкидає вказаний доказ.

Крім того, суд зазначає, що лікування позивача не було постійним та мало переривчастий характер, а тому останній не був позбавлений можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду у справі № 459/295/16-ц від 13.12.2018 року, за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Таким чином, та обставина, що позивачу не було відомо про смерть спадкодавця ОСОБА_2 , не має характеру об`єктивної та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Інших об`єктивних обставин, які б перешкоджали позивачу у встановлений законом шестимісячний строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, судом в ході розгляду справи не встановлено, та належних та допустимих доказів в розумінні статей 77,78 ЦПК України, на обґрунтування факту існування таких обставин, матеріали цивільної справи не містять.

Відтак, враховуючи викладене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: