Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2020 Справа №607/3439/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ Страхова компанія «Українська страхова група» пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ Страхова компанія «Українська страхова група» грошові кошти у розмірі 11527,36 гривень, В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 жовтня 2015 року між ПАТ "СК "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2001-15-00114, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», державний № НОМЕР_1 . 10 березня 2016 року в м. Тернополі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ 21012», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно довідки поліції та постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/766/17 від 08 лютого 2017 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України. До ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся Страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 26 березня 2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку № 126 від 15 березня 2016 року, було складено страховий акт №КА-7351 та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати Страхувальнику. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування з розмірі: 29020,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5646 від 30 березня 2016 року на суму 24947,75 гривень та частину платежу у розмірі 4072,65 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу. На момент ДТП цивільна відповідальність Відповідача була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта", яка сплатила на користь Позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту, в розмірі 17 492,84 гривень. З цих підстав, позивач вважає, що різницю суми, між виплаченим ним страховим відшкодуванням та сумою коштів сплачених ПрАТ «НАСК «Оранта», а саме 29020,40-17492,84 = 11527,36 гривень, слід стягнути з відповідача, як винуватця ДТП. За вказаних обставин просять позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16 березня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав.

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Виклик відповідача здійснювався шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

10 березня 2016 року в м. Тернополі по вул. Мазепи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ 21012», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 1-ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, власником транспортного засобу марки «Nissan Almera, 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Транспортний засіб марки «Nissan Almera, 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2001-15-00114 від 09 жовтня 2015 року, строк дії якого з 11 жовтня 2015 року по 10 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 11.14 вказаного договору, максимальний розмір страхового відшкодування без документів компетентних органів згідно з п. 11.13 Частини 2 Договору становить 5% від страхової суми КАСКО (ТЗ та ДО), але не менше 10000 гривень.

Як убачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року (справа №607/766/17), 10 березня 2016 року о 12.30 год. громадянин ОСОБА_1 , рухаючись в м.Тернополі по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 21012», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, освідчення проводилося у КУТОР ТОНД, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Крім цього, 10 березня 2016 року о 12.30 год. громадянин ОСОБА_1 , рухаючись в м.Тернополі по вул. Мазепи, керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 21012», номерний знак НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованими автомобілями марки «Шевроле Лачетті», номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , та марки «Ніссан Альмера», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України».

Вказаною постановою суду закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, однак доведено вину відповідача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначеною постановою суду установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №250324 від 17 січня 2017 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №250325 від 17 січня 2017 року; протоколом огляду місця пригоди від 10 березня 2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11 березня 2016 року; протоколом допиту ОСОБА_2 від 10 березня 2016 року; протоколом допиту ОСОБА_4 від 15 березня 2016 року; висновком експерта №5-161/16 від 05 квітня 2016 року; висновком експерта №5-160/16 від 21 квітня 2016 року; висновком експерта №4-70/16 від 23 травня 2016 року. За результатами досліджених у справі доказів суд вважає ОСОБА_1 винним в порушенні п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

29 березня 2016 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт №КА-7351 та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати Страхувальнику.

На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування з розмірі 24947,75 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5646 від 30 березня 2016 року (а.с. 19) та частину платежу у розмірі 4072,65 гривень зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, всього сплачено 29020,40 гривень.

На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "НАСК "Оранта", яка сплатила на користь Позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту, в розмірі 17 492,84 гривень, що стверджується випискою/особовим рахунком з 24 липня 2017 року по 24 липня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Відтак, різниця між понесеними позивачем витрат і відшкодованою ПрАТ "НАСК "Оранта" вартістю відновлювального ремонту складає 11527,36 гривень (29020,40-17492,84=11527,36).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно із вимогами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно до ст.1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 352-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» грошові кошти у сумі 11527,36 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 36 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 липня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», адреса місцезнаходження вул. Федорова Івана, 32А, м. Київ, р/р НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка