Справа № 472/680/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря Чорної О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області,звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема на дві земельні ділянки площею 9, 68 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району, право якої було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 041661, виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77.

Зважаючи на те, що у ОСОБА_3 дітей та чоловіка не було, а батьки померли раніше, єдиною спадкоємицею за законом, яка мала право на спадкування після її смерті була її сестра - ОСОБА_4 (мати заявниці).

Оскільки її мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше своєї сестри, право на спадкування після смерті ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК України отримала вона - ОСОБА_1 (племінниця).

Близько семи років вона проживала разом з ОСОБА_3 , в тому числі й на момент смерті.

16 березня 2020 року вона звернулась до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори, з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено та надано письмове роз`ясненя за № 125/02-31.

Оглянувши надані документи, нотаріус повідомила, що нею не надано документів, підверджуючих родинні відносини між її матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не підтверджено факт проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим, рекомендувала їй звернутися до суду, оскільки встановлення зазначених фактів має для

заявниці юридичне значення, так як з їх встановленням пов`язана можливість реалізації спадкових прав.

Для підтвердження факту родинних відносин між її матір`ю ОСОБА_4 та тіткою ОСОБА_3 , вона звернувся до Веселинівського районного відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням надати інформацію про народження тітки ОСОБА_3 .

Проте, у зв`язку з розбіжностями в документах , їй не вдалося довести родинні відносини між сестрами та отримати запитувану інформацію.

Просить в судовому порядку встановити факти що мають для неї юридичне значення, як такі, що породжують її право на спадкування.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року відкрито провадження у справі на прийнято заяву до розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просили встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також встановити факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Соболь Ю.С. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що добре знали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їх родину , підтвердили, що вони є рідними сестрами, а заявниця проживала разом з ОСОБА_3 по день її смерті.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Виноградівка Веселинівського району померла ОСОБА_3 , смерть якої зареєстровано Веселинівським РВ ДРАЦС, про що складений актовий запис за № 23, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема на дві земельні ділянки площею 9, 68 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району, право якої було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 041661 , виданим 30 березня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77.

Зважаючи на те, що у ОСОБА_3 дітей та чоловіка не було, а батьки померли раніше, єдиною спадкоємицею за законом, яка мала право на спадкування після її смерті була її сестра - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , смерть якої зареєстровано Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, про що складений актовий запис за № 45, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 померла раніше ОСОБА_3 , тому право на спадкування після смерті ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК України отримала її племінниця ОСОБА_1 .

Як вбачається з письмового роз`яснення державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Онищенко Л.В. за № 125/02-31 від 16 березня 2020 року заявниця звернулась із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не надано документів, підверджуючих родинні відносини між її матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та не підтверджено факт проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , заявниця звернулась до Веселинівського районного відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням надати інформацію про народження тітки ОСОБА_3 .

Однак листом в.о. начальника відділу В. Латій за вих № 520/119-09 від 10.04.2020 року, було роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями в документах, їй не вдалося довести родинні відносини між сестрами, а тому надати запитувану інформацію немає можливості.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, відсутня заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знайшов підтвердження в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів:

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 24.01.2017 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 НОМЕР_2 від 19.08.1995 року, де у померлих спільне по батькові " ОСОБА_8 ";

-свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 23.03.1971 .року, з якого вбачається, що 22 січня 1965 року матір заявниці ОСОБА_9 вийшла заміж, але під час реєстрації шлюбу, дошлюбне прізвище матері було помилково вказане « ОСОБА_10 », після реєстрації шлюбу, вона змінила прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_11 »;

-заповітом ОСОБА_3 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Кудрявцівської селищної ради 13.10.2000 року, яким спадкодавець заповідала належне їй майно племінниці ОСОБА_1 ;

-свідченнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були сестрами, а заявниця ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області 05 червня 1997 року встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Павлівка Урюпінського району Павлоградської області Російська Федерація. В 1940 році в с. Павлівка Урюпінського району Павлоградської області Російська Федерація народилась ОСОБА_9 , що підтверджується вищевказаним її свідоцтвом про одруження. У зв`язку із втратою свідоцтв про народження, документально підтвердити вищевказаний факт неможливо.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 15.04.1997 року підтверджується, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_12 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявниці № 6 від 10.04.2020 року, на підставі висновку від 15.04.1997 року відділу РАЦС смт Веселинове Миколаївської області, були внесені зміни до актового запису, зокрема, змінено прізвища дитини та батьків із " ОСОБА_11 " " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_11 ".

Відповідно до свідоцтва про одруження заявниці НОМЕР_6 від 18.09.2001 року, 03 травня 1986 року ОСОБА_12 вийшла заміж та змінила прізвище із " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_13 ".

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб заявниці № 5 від 10.04.2020 року, на підставі висновку від 15.04.1997 року відділу РАЦС смт Веселинове Миколаївської області, були внесені зміни до актового запису, зокрема, змінено прізвище нареченої до реєстрації шлюбу із " ОСОБА_11 " "" на " ОСОБА_11 ".

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради за № 1975 від 18.12.2019 року.

Відповідно довідки виданої Веселинівською селищною радою про те, що гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 біля ОСОБА_1 , яка вела за нею догляд.

Доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем згідно вимог п.п. 3.22 п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 є: - відмітка у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем; - довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 315,319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 були рідними сестрами.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП : НОМЕР_7 , уродженки села Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області, разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за однією адресою, а саме в АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 серпня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС.С. Кучерявенко