Справа № 473/1461/20
"20" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суду Миколаївської області у складі:
головуючого судді Ротар М.М.,
при секретарі судового засідання Гаврилової І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути на його користь шкоду в порядку регресу у сумі 123 450 грн.15 коп.
В обґрунтування позову вказано, що 27 травня 2017 року о 13.30 год. в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «М-408» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль марки «СКАНІА» д/н НОМЕР_2 , (договір страхування № 670538480.16 від 08.12.2016 ), що належить ТОВ «Відродження», під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.
Відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2017 р. ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.
Позивач надсилав Відповідачеві претензію № 1288 від 19.04.2018 р. з пропозицією врегулювати питання в досудовому порядку, яка була отримана відповідачем, однак, жодних виплат на користь позивача не надходило.
Ухвалою суду від 13 травня 2020 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без особистої участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неможливості прибуття до суду не повідомив. З урахуванням наявності заяви представника позивача про розгляд справи без особистої участі сторони позивача та повторною неявкою належним чином сповіщеного відповідача суд розглянув справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Судом встановлено, що 27 травня 2017 року о 13.30 год. в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «М-408» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль марки «СКАНІА» д/н НОМЕР_2 , (договір страхування № 670538480.16 від 08.12.2016 ), що належить ТОВ «Відродження», під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.
Відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06.2017 р. ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.
Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку відповідача у ДТП та здійснення виплати з боку позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2102 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», суму сплачено судового збору у розмірі 2102 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня вручення його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: М.М. Ротар