Справа № 145/287/20
Провадження №2/145/380/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"27" липня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вони з відповідачем по справі ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований 29.12.2016 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 110.

Від шлюбу вони мають двох синів: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження якого записаний і являється батьком відповідач по справі ОСОБА_2 . Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. За станом здоров`я діти та відповідач здорові. Їй одній матеріально важко утримувати дітей. Для дітей необхідно купувати продукти харчування і гігієни, одяг, а також інше. На даний час вони разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків.

Відповідач не допомагає їй утримувати дітей. Вона перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Діти потребують матеріальної підтримки зі сторони їхнього батька.

Відповідач матеріально забезпечений.

Вважає, що відповідач повинен платити аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів що місяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Інших утриманців у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

Так як відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, то вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку.

Просить стягувати з ОСОБА_2 , 1993 р.н., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітей повноліття.

Ухвалою судді від 03.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що у неї власної нерухомості, транспортних засобів немає. Вона та діти здорові. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує від держави на утримання дитини до трьох років допомогу в сумі 860 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що у нього власної нерухомості, транспортних засобів нема, офіційно він не працевлаштований. Він здоровий. Інших утриманців нема.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 6).

В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про їх народження (а.с.9, 11).

Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 292 від 17.02.2020 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 року № 294-ІХ прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить 1859 гривень в місяць, з грудня - 1921 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-ох років, терміном з 01 квітня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією наказу № 49 - к від 02.04.2019 року Про надання відпустки (а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_2 молодого віку, працездатний, інших утриманців не має, а тому взмозі приймати участь в утриманні дітей.

За наведених обставин, суд вважає за можливе позов задоволити, визначити розмір аліментів у частці в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу з урахуванням мінімального розміру аліментів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27.02.2020 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 28 липня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.