Справа № 431/1761/20
Провадження № 2/431/543/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Пелиха О.О.,

за участі секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 у сумі 43 517,67 грн, встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми з 26.12.2019 по день прийняття рішення виходячи з вищевказаної суми заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді залишку недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена за життя ОСОБА_2 пенсійним фондом у розмірі 43 517 грн 67 коп. Приватний нотаріус Басова О.В. 14.11.2019 видала йому свідоцтво про право на спадщину на зазначену суму. 26.12.2019 звернувшись з заявою про виплату, відповідач відмовив у здійснені виплат. Вважав, що таким чином було порушено грошове зобов`язання, яке має триваючий характер, а тому у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України. Порушення права виникло 26.12.2019, а тому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми слід стягнути з відповідача з зазначеної дати до ухвалення судом рішення.

Позивач у судове засідання не з`явився, в позові просив про розгляд справи у його відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач представник Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до суду не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу без його участі та залишити без задоволення позов ОСОБА_1 , оскільки представником позивача - ОСОБА_3 не надано повного переліку необхідних документів, а саме довідки про взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу, якщо місце реєстрації такої особи є тимчасово непідконтрольна територія України.

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведене, судом розгляд справи по суті здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16).

Після її смерті зашилося спадкове майно у вигляді грошових коштів, які були нараховані, але не виплачені за життя ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Позивач мав намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті матері, про що приватному нотаріусу Старобільського нотаріального округу Луганської області Басовій О.В. надав відповідну заяву.

14.11.2019 нотаріус Басова О.В. видала позивачу свідоцтво про право на спадщину, де зазначено, що спадщина на яку видано свідоцтво складається з залишку недоотриманої пенсії в сумі 43 517 грн 67 коп., що підтверджується відповідною копією (а.с.45).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду цієї справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Натомість сподівання на визнання права власності на майно, яким тривалий час неможливо було користуватися ефективно, не може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції; це також стосується умовної вимоги, яка втрачає силу внаслідок недотримання цієї вимоги. Відповідно до прецедентного права Суду будь-яке втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо дотримання основоположних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображене в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більше того, так само, як і в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики, національні органи мають певну свободу розсуду під час прийняття і виконання законів, що регулюють питання власності та договірні відносини. Цю свободу розсуду все ж таки мають контролювати європейські структури. Тому Суд повинен був упевнитися, чи не були перевищені надані Урядові межі свободи розсуду, тобто чи застосовано в цій справі доктрину «ultra vires» (хоча й законну саму по собі) з урахуванням принципу пропорційності. У справі «Вольф-Ульрих фон Мальтцан та інші» ЄСПЛ зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої що може вважатись активом: вона повинна мати обґрунтовану закону підставу, якою зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (зокрема пенсійних, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

В даному випадку предметом спору є захист права позивача на одержання суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю і яку спадкоємець, маючи законне сподівання може отримати від держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Про необхідність соціального захисту осіб, які перебувають на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях ідеться в Законі України від 18 січня 2018 року № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

У статті 2 цього Закону передбачено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року, прийнятій у справі № 243/5697/16-ц, у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року, прийнятій у справі № 227/2802/16-ц, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року, прийнятій у справі № 418/2434/18.

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставини, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у нього законних очікувань на отримання у спадок належної його спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом.

Заперечення відповідача - Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, щодо не надання представником позивача ОСОБА_3 повного переліку необхідних документів, а саме довідки ОСОБА_1 про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу, якщо місце реєстрації такої особи є тимчасово непідконтрольна територія України, суд до уваги не приймає, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.11.2019 позивач є спадкоємцем спадщини майна ОСОБА_2 яка складається з залишку недоотриманої пенсії в сумі 43 517 грн 67 коп..

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов в цій частині заявлено законно, обґрунтовано, а тому задовольняє його.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 625 ЦК України встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми з 26.12.2019 по день прийняття рішення виходячи з суми заборгованості суд приходить до наступного.

Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Між сторонами грошових зобов`язань не існувало, а тому і відсутня відповідальність за не виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим в цій частині в позові слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

На підставі ст. ст. 41 Конституції України, ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. ст. 328, 625, 1217, 1218, 1227 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 10, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () залишок недоотриманої пенсії у сумі 43517 (сорок три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 67 коп., які належать ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 ) на праві власності у порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2019, виданого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Басовою О.В.

Стягнути з Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області () на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 840 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Пелих