Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1506/20
Провадження № 2/279/1025/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законного представника неповнолтінього ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001136 від 15.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Так, 14.09.2019 року близько 19 години неподалік будинку АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_2 , вирвав з руки потерпілого ОСОБА_1 , мобільний телефон марки «HUAWEI Y6» чорного кольору вартістю 3500 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку вартістю 50 гривень, та з викраденим з місця події зник.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2020 року (справа № 279/6141/19) ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, з покладанням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Неповнолітній ОСОБА_2 мобільний телефон ОСОБА_1 не повернув, майнову та моральну шкоду не відшкодував, мобільний телефон здав до Ломбарду м.Коростеня Житомирської області, який не був вилучений працівниками поліції оскільки був реалізований.

Внаслідок неправомірних дій неповнолітнього йому завдано майнові збитки та заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в ромірі 5000 гривень. Вказаний розмір шкоди обгрунтовується тим, що він пережив душевні страждання та переживання у зв`язку з нападом, відібранням телефону, відсутністю коштів на придбання нового, що позбавило можливості спілкування з друзями та колегами по роботі. ОСОБА_3 є законним представником ОСОБА_2 , тому з врахуванням наведеного просить рішенням суду стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 неповнолітнього ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 3550 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а всього 8550 гривень Одночасно просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 гривень.

14.05.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачами 21.05.2020 року.

У встановлений строк відповідачі відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину неповнолітньою особою ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 .

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, з призначенням покарання, передбаченого вказаною нормою Закону.

Зі змісту вироку суду слідує, що ОСОБА_2 , 14.09.2019 року неподалік будинку №117 по вул.Шевченка в м.Коростень Житомирської області вирвав з руки потерпілого ОСОБА_1 мобільний телефон марки " HUAWEI Y6" чорного кольору, вартістю 3500 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку вартістю 50 гривень та з викраденим з місця події знак.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Частиною 2 вказаної норми Закону передбачено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

Диспозиція наведених норм покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року.

На підтвердження позовних вимог позивач надав копію вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.2020 року (справа № 279/6141/19) відносно ОСОБА_2 про визнання його винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України. Даний вирок суду набрав законної сили 02.03.2020 року.

У кримінальному провадженні цивільний позов не подавався.

Стаття 28 КПК України передбачає, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно положень ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2000 гривень, з врахуванням втрат немайнового характеру, які він зазнав внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , впливу негативних обставин на його життя, що буде розумним, достатнім та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. При цьому також враховуюється майновий стан відповідача.

Розмір матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню позивачу, підтверджено матеріалами справи.

Сторона відповідача в розумінні ст.76-80 ЦПК України на спростування пред"явлених позивачем вимог належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів не подала.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню, обов"язок по відшкодуванню завданої позивачу шкоди покладається на ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , оскільки доказів того, що останній має майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди в матеріалах справи не має.

За правилами ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

При цьому, вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що такі витрати в розмірі 500 гривень були понесені.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76 - 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.22, 1166, 1167, 1179, 1180 ЦК України , ППВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3550,00 гривень заподіяної злочином матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.2 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 840, 80 гривень, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Після набуття ОСОБА_2 повної цивільної дієздатності, завдана шкода підлягає відшкодуванню останнім самостійно на загальних підставах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: