Номер провадження: 22-ц/813/5996/20
Номер справи місцевого суду: 1528/222/2012
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у спрощеному позовному проваджені, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 29 січня 2020 року, за заявою представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської Олени Вадимівни про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

24 грудня 2019 року АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з заявою, в якій просили:

видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 1528/222/2012, на виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06 вересня 2012 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 290 374 гривні 55 копійок, судових витрат у сумі 2 752 гривні 27 копійок;

визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 1528/222/2012, на виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06 вересня 2012 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованості за кредитним договором в сумі 290 374 гривні 55 копійок, судових витрат - 2 752 гривні 27 копійок.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 29 січня 2020 року узадоволенні заяви представника АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа було відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» ставить питання про скасування ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 29 січня 2020 року та постановлення нової, якою заяву Банку задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

При цьому колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, призначеного на 12.08.2020 року, на 13.00 год., у тому числі боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки поштова кореспонденція, відправлена за місцем їх реєстрації двічі поверталась до суду з відміткою: за закінченням строку зберігання» (а.с.34-43).

Разом з тим, колегією суддів враховано, що вказані боржники отримували від суду копії ухвали про відкриття провадження у даній справі, а тому обізнані, що дана справа розглядається в суді апеляційної інстанції (а.с.19-21, 26, 30, 31).

Виходячи з викладених обставин та враховуючи, що таким чином всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, доказів неможливості прийняти участь у справі від вищевказаних осіб до суду апеляційної інстанції не надійшло, а також те, що дана справа перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 більше 4-х місяців (а.с.19), колегія суддів дійшла висновку про необхідність слухання справи у відсутність її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 19.08.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, свої вимоги заявник мотивував тим, що на виконання заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06 вересня 2012 року по цивільній справі № 1528/222/2012 за позовною заявою АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, 11 жовтня 2012 року Банку було видано оригінали виконавчих листів про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 290 374 гривні 55 копійок, судових витрат - 2 752 гривні 27 копійок.

Виконавчий документ щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 було пред`явлено банком на виконання до Тарутинського ВДВС РУЮ Одеської області.

Впродовж тривалого часу банк не отримував жодних відомостей щодо будь-яких вжитих заходів по стягненню заборгованості з боржника.

З метою отримання інформації про стан виконавчого провадження за виконавчим листом № 1528/222/2012 від 11 жовтня 2012 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , філією - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» направлено запити до Тарутинського ВДВС від 16 жовтня 2015 року за вих. № 28/01-03/2247-н/21212, до Святошинського ВДВС РУЮ у м. Києві від 16 жовтня 2015 року за вих. № 28/01-03/2247-н/21213.

25 грудня 2015 року за вх. № 36921 від Святошинського ВДВС РУЮ у м. Києві Банком отримано інформаційний лист, з якого вбачається, що станом на 04 грудня 2015 року на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження, за яким боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ «Ощадбанк». Крім того, перевіркою ЄДРВП було встановлено, що виконавче провадження за № 47415947, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ «Ощадбанк» перебуває на виконанні у ВДВС Тарутинського РУЮ, виконавець Носаль Р.М.

В подальшому, представник АТ «Ощадбанк» повторно звернувся з запитами про стан виконання виконавчого листа № 1528/222/2012 від 11 жовтня 2012 року про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 у розмірі 293 126 гривень 82 копійки до Тарутинського ВДВС від 25 вересня 2019 р. за вих. №113.20-13/2247-н/вих., від 20 листопада 2019 року за вих. №113.20-13/2247-н/13 83/96310/2019-15/вих.

05 грудня 2019 року банком отримано відповідь на запит від Тарутинського ВДВС, в якому зазначено, що у відділі перебувало на виконанні ВП № 39715645 за виконавчим документом № 1528/222/2012 про стягнення 293 126 гривень 82 копійки з ОСОБА_2 , яке було відкрите 02 вересня 2013 року. Державним виконавцем 25 червня 2014 року виконавче провадження направлено за належністю до Святошинського ВДВС на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 27 листопада 2019 року зазначений виконавчий лист до відділу не надходив.

В свою чергу, Тарутинським ВДВС не надано жодних доказів факту направлення відділом чи отримання Святошинським ВДВС вказаного оригіналу документу.

У зв`язку з тим, що оригінал виконавчого листа № 1528/222/2012 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на виконанні у Тарутинському ВДВС не перебуває та до Святошинського ВДВС не надходив, АТ «Ощадбанк» вважає, що оригінал виконавчого документу було втрачено при пересилці між відділами ДВС.

Оскільки боржником зобов`язання за виконавчим листом не виконані, заборгованість не погашена, Банк має намір скористатися правом подачі виконавчого листа на примусове виконання до органів ДВС.

На підставі зазначеного вище, представник АТ Ощадбанк» вважає обґрунтованими вимоги про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте, відмовляючи в задоволенні заяви АТ «Ощадбанк», суд першої інстанції виходив із того, що стягувач, яким в даному випадку є АТ «Ощадбанк», зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів того, що оригінал виконавчого документу було втрачено, не наведено обґрунтованих обставин втрати оригіналу виконавчого листа, не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не зазначено жодної поважної причини необхідності видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а видача його дублікату може призвести до подвійного стягнення, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що у задоволенні заяви представника АТ «Ощадбанк» необхідно відмовити.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки він є законним і обгрунтованим і не спростований заявником апеляційної скарги.

При цьому суд першої інстанції правомірно виходив із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06 вересня 2012 року по цивільній справі № 1528/222/2012 за позовною заявою ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, Банку було видано оригінали виконавчих листів про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 290 374 (двісті дев`яносто тисяч триста сімдесят чотири) гривні 55 копійок, судових витрат - 2 752 гривні 27 копійок.

В своїй заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа, представник заявника зазначив, що вказаний документ був виданий судом та отриманий банком, однак втрачений при поштовій пересилці між відділами ДВС.

25 грудня 2015 року за вх. № 36921 від Святошинського ВДВС РУЮ у м. Києві отримано інформаційний лист, з якого вбачається, що станом на 04 грудня 2015 року на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження, за яким боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ «Ощадбанк». Крім того, перевіркою ЄДРВП було встановлено, що виконавче провадження за № 47415947, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ «Ощадбанк» перебуває на виконанні у ВДВС Тарутинського РУЮ, виконавець Носаль Р. М..

З листа Тарутинського РВДВС ГТУЮ в Одеській області від 27 листопада 2019 року №44-12/10672 вбачається, що у відділі перебувало на виконанні ВП № 39715645 за виконавчим документом № 1528/222/2012 про стягнення 293 126 гривень 82 копійки з ОСОБА_2 , яке було відкрите 02 вересня 2013 року. Державним виконавцем 25 червня 2014 року виконавче провадження направлено за належністю до Святошинського ВДВС на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 27 листопада 2019 року зазначений виконавчий лист до відділу не надходив.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, за змістом ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Також Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, умовою для видачі дубліката виконавчого документу є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у разі доведеності втрати його оригіналу.

Разом з тим, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник - АТ «Ощадбанк» не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не надав доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист - не виконано; не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати; не надано доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 року, у справі №6-711цс15.

В даному випадку слід зазначити, що АТ «Ощадбанк» звернулось із заявою про примусове виконання судового рішення до державного виконавця після отримання оригіналів виконавчих листів - 11 жовтня 2012 року.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21 квітня 1999 року, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання був встановлений в 1 рік.

06.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 року.

Згідно ст.12 вказаного Закону строк виконання судових рішень вже був встановлений у 3 роки.

Проте, оскільки до набрання вищевказаної редакції Закону законної сили, АТ «Ощадбанк» вже пропустив річний строк звернення до суду з питань примусового виконання судового рішення, а тому на виниклі правовідносини не може поширюватись дія Закону України «Про виконавче провадження, в редакції, яка набрала чинності 06.10.2016 року.

З цих підстав, доводи заявника апеляційної скарги про те, що на виниклі правовідносини розповсюджується Закон України «Про виконавче провадження», в редакції, яка набрала законної сили 06.10.2016 року, є безпідставними і необгрунтованими, оскільки строк примусового виконання судового рішення сплив у 2015 році.

Однак, не дивлячись на це, вперше АТ «Ощабданк» звернувся із заявою про хід виконавчого провадження по вказаним виконавчим листам 16.10.2015 року, тобто вже з пропуском річного строку на виконання судового рішення.

Отримавши відповіді про те, що на виконанні органів державної виконавчої служби виконавчого провадження про стягнення на користь АТ «Ощадбанк» з боржника ОСОБА_2 суми заборгованості за судовим рішенням, представник АТ «Ощадбанк» вдруге звернувся із запитом про хід виконавчого провадження вже 25.09.2019 року та 20.11.2019 року.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про неналежне виконання своїх обов`язків посадовими особами АТ «Ощадбанк», які зобов`язані вживати відповідних заходів щодо своєчасного і належного виконання судових рішень, яким на користь АТ «Ощадбанк» з боржників стягнуто кредитну заборгованість.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 1528/222/2012, на виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06 вересня 2012 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором, визнання поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.1 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Тарутинського районного суду Одеської області від 29 січня 2020 залишити без задоволення.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра