ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/235/20 Номер провадження 22-ц/814/1724/20Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Гришка О.Я., повний тексту судового рішення складений цього ж дня, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У березні 2019 року акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що за умовами укладеного між сторонами договору № б/н від 04 червня 2018 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належно не виконувала, внаслідок чого, станом на 23 грудня 2019 року, має заборгованість у розмірі 16 568,77 грн., яку АТ «КБ «ПриватБанк» просив стягнути в судовому порядку з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року, позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11 478,69 грн. за кредитним договором № б/н від 04 червня 2018 року та судові витрати у розмірі 1 456,27 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог мотивовано тим, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти за тілом кредиту в сумі 1 700 грн. в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а тому суд прийшов до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що долучені до матеріалів справи Витяг з Тарифів і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому АТ «КБ «ПриватБанк» не довено, що ОСОБА_1 під час підписання заяви на отримання кредитної картки ознайомлювалася саме з цими Тарифами і Умовами та правилами.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

АТ «КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у позовних вимогах щодо стягнення відсотків і штрафів та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги банку задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується наявність між сторонами домовленості про розмір базової відсоткової ставки за прострочення оплати по кредиту та про відповідальність боржника у вигляді штрафів, у разі неналежного виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. Підстави, розмір та порядок нарахування відсотків та штрафів визначені в довідці про умови кредитування.

Крім того, АТ «КБ «ПриватБанк» у своїй апеляційній скарзі наполягало на неправильному застосуванні судом першої інстанції до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019, та неврахування висновків постанов Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц, від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц.

До апеляційної скарги апелянт додав виписку по рахунку, довідку про надані кредитні картки та довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту не оскаржується, та переглядається судом апеляційної інстанції лише в частині вимог про відмову задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за відсотками та штрафів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Встановлено, що 04 червня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 10).

До анкети-заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с. 13), а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 14-30).

За розрахунком банку заборгованість ОСОБА_1 за договором № б/н від 04 червня 2018 року, станом на 23 грудня 2019 року, становить 16 568,77 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 11 478,69 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 815,52 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України - 3 009,38 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., та 765,18 грн. штраф (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 11 478,69 грн. за простроченим тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами укладеного між сторонами договору № б/н від 04 червня 2018 року ОСОБА_1 фактично отримала та використовувала кредитні кошти у розмірі 1 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому не повернула.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача відсотків і штрафів суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не доведено факту ознайомлення ОСОБА_1 саме з Тарифами і Умовами та правилами при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім того, частинами першою та другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

АТ «КБ «Приватбанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками та штрафи.

Відмовляючи в частині стягнення відсотків та штрафів за кредитом, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що долучені до матеріалів справи Витяг з Тарифів і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підписів позичальника, а тому факт ознайомлення ОСОБА_1 саме з цими Тарифами і Умовами та правилами позивачем не доведено.

У свою чергу, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що, крім підписаної позичальником анкети-заяви від 04 червня 2018 року, у матеріалах справи міститься інформаційна довідка про умови кредитування (а.с.11-12), яка підписана ОСОБА_1 та датована тією ж датою, що і анкета-заява.

У зазначеній інформаційній довідці, крім іншого, сторонами погоджено розмір відсоткової ставки та орієнтовна загальна вартость кредиту для споживача. Розмір процентної ставки за межами пільгового періоду, відсоткові річні визначено в розмірі 43,2% річних та 42 % відповідно, окрім того, п. 6 передбачено відповідальність боржника у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 04 червня 2018 року (а.с.7-9), станом на 23 грудня 2019 року, за ОСОБА_1 рахується заборгованість перед АТ «КБ «ПриватБанк» за простроченими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 815,52 грн, яку необхідно стягнути з відповідача.

Крім того, передбачені договором фіксований штраф у розмірі 500 грн та штраф у розмірі 5% від загальної суми заборгованості за кредитом, що складає 614,71 грн (11 478,69 грн + 815,52 грн = 12 294,21 грн х 5%), також підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

З урахуваннням того, що відповідач допустила порушення виконання своїх зобов`язань перед банком, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, є підстави для стягнення з ОСОБА_1 суми боргу з урахуванням визначеного в договорі розміру процентів, а саме 3 009,38 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги, в частині наявності підстав для стягнення з позичальника відсотків та штрафу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Суд критично оцінює позицію АТ «КБ «ПриватБанк», який у своїй апеляційній скарзі наполягає на неправильному застосуванні судом першої інстанції до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019, оскільки позивачем так і не було доведено факту ознайомлення відповідача саме з тими Тарифами і Умовами та правилами надання банківських послуг, які долучені до матеріалів справи.

Доводи апелянта щодо необхідності врахування висновків викладених в постанові Верхвного Суду у справі № 356/1635/16-ц від 10.04.2019, є неспроможними, оскільки у даній справі сторони не заперечують факт отримання відповідачем кредитної картки та користування останньою кредитними коштами.

Стосовно посилання апелянта на висновки Верховного Суду викладені в постановах у справі № 428/2873/17 від 28.03.2019 та у справі № 666/388/16-ц в частині того, що саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин, оскільки факт укладення кредитних відносин між АТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 ніким і не оскаржувався, а от факт ознайомлення відповідача з Витягом з Тарифів і Витягом з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем так і не було доведено.

Щодо посилання позивача на висновок Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц в частині того, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору, суд зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові у справі № 342/180/17 від 03.07.2019.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати судове рішення частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до пункту першого та четвертого частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясуванням судом обставин, що мають знаення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків та штрафів за користування кредитними коштами та ухвалення, в цій частині, нового рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Привватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04 червня 2018 року в частині стягнення відсотків та штрафів задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Привватбанк» заборгованість за відсотками в розмірі 815,52 грн., штраф (фіксована ставка) у розмірі 500 грн, штраф (процентна ставка) у розмірі 614,71 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, у розмірі 3 009,38 грн.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що вимоги апеляційної скарги задоволено частково на 97,04%, (4 939,61 грн), то з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Привватбанк» підлягає стягненю судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 645,73 грн. та за подачу апеляційної скарги 3 059,67 грн, а всього 3 705,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.п.1, 4 ч.1 ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках та штрафів за користування кредитними коштами за договором б/н від 04 червня 2018 року. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (код за ) заборгованість за відсотками в розмірі 815,52 грн. (вісімсот п`ятнадцять гривень 52 коп.), штраф (фіксована ставка) у розмірі 500 грн. (п`ятсот гривень), штраф (процентна ставка) у розмірі 614,71 грн. (шістсот чотирнадцять гривень 71 коп) та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 3 009,38 грн (три тисячі дев`ять гривень 38 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (код за ), понесені судові витрати за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 3 705,40 грн (три тисячі сімсот п`ять гривень 40 коп.).

В іншій частині рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська