Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2417/18 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м.Житомирі цивільну справу №289/2417/18 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сіренко Н.С. в м. Радомишлі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Управління праці і соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області (далі УПСЗН Радомишльської РДА Житомирської області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (прізвище якої, у зв`язку з одруженням змінено на ОСОБА_1 ) про стягнення 45705,70 грн державної допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги мотивувало тим, що 18.07.2012 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення їй державної допомоги на дитину, як одинокій матері та власноруч надала письмову розписку про зобов`язання повідомити органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Заяву було задоволено та призначено допомогу на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одинокій матері. Для призначення допомоги в наступні періоди, відповідач зверталася до Управління із заявами та деклараціями про доходи 21.01.2016, 11.07.2016, 12.01.2017, 04.07.2017 та 02.01.2018. Згідно акту обстеження від 11.04.2018 за № 38 було встановлено факт проживання ОСОБА_1 з біологічним батьком дитини, в зв`язку з чим, з 01.05.2018 припинено виплату допомоги, а виплачені кошти підлягають поверненню за період з 01.07.2012 по 30.04.2018 на загальну суму 45705,70 грн, на які остання не мала права. 07 грудня 2018 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про припинення виплати державної допомоги на дитину та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти, однак, на час звернення до суду вказана сума відповідачем не повернута.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 березня 2020 року позов УПСЗН Радомишльської РДА Житомирської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь УПСЗН Радомишльської РДА Житомирської області 45705,70 грн надміру виплачених державних коштів у виді допомоги на дитину, як одинокій матері та 1762.00 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не було встановлено в чому саме полягає надмірність виплачених коштів, а також не застосовано строк позовної давності, який сплив 18.07.2012 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18.07.2012 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, одноразову допомогу при народженні дитини, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомогу на дітей одиноким матерям.

18 липня 2012 ОСОБА_1 була ознайомлена з положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», що підтверджується підписом останньої.

Рішенням від 01.08.2012 ОСОБА_1 призначено допомогу на дітей одиноким матерям, у подальшому рішеннями про призначення допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 призначалася допомога як одинокій матері за період з липня 2012 по березень 2018 року у розмірі 45705,70 грн, що підтверджується довідкою від 02.10.2019 за № 364 Обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги Міністерства праці та соціальної політики.

Управлінням праці та соціального захисту населення Радомишльської РДА Житомирської області було повідомлено відповідача про обов`язок у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, повідомити про такі обставини Управління.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 № 38 від 11.04.2018, а саме в розділі ІІІ «Відомості про сім`ю» зазначені ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_4 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - батько. В розділі VІІІ зазначено, що на момент візиту встановлено, що мати спільно проживає з біологічним батько дитини та веде спільне господарство. Зазначене також підтверджується заявою ОСОБА_1 від 11.04.2018 про припинення виплати.

На підставі вказаного акту, ОСОБА_1 у квітні 2018 року було припинено виплату як одинокій матері.

07 грудня 2018 року позивач звертався до відповідача з повідомленням про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 45705,70 грн із попередженням, що у випадку несплати, питання про їх стягнення буде вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до частини 1, 4 статті 18-1 Закону України від 21.11.1992 року «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Згідно статті 22 Закону №2811-ХІІ, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Згідно п.п. 46, 49 Постанови КМ України від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», передбачено, що особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ заробітна плата і платежі, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування підлягають поверненню набувачем, якщо при проведенні виплати мала місце недобросовісність з боку набувача.

Встановлено, що відповідачка була повідомлена про її обов`язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, однак, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 у визначений спосіб повідомляла про факт спільного проживання з батьком дитини.

Таким чином, є обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність недобросовісності з боку ОСОБА_1 , оскільки остання не повідомила про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї), а тому вона зобов`язана повернути відповідачу виплачені кошти у вигляді допомоги на дитину одинокій матері на загальну суму 45705,70 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Встановивши, що Управління праці та соціального захисту населення Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області про порушене право дізналося лише в квітні 2018 року, а з позовом до суду звернулося 17 грудня 2018 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов поданий в межах позовної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність передбачених ст.375 ЦПК України підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді