Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/679/20

Ім`ям України Провадження № 2-о/932/8/20

23 червня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у січні 2020 року звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу в окремому провадженні (а.с. 2-4, 27-29).

В обґрунтування своїх вимог вказали, що перебувають у шлюбі з 12 серпня 2008 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохають розірвати шлюб. Заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу із матір`ю, а також щодо участі батька у вихованні та утриманні дитини, про що свідчить укладений між ними договір від 14 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху (а.с. 21). 10 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення недоліків, визначених в ухвалі суду від 24 січня 2020 року (а.с. 25-31).

22 червня 2020 року до суду засобами електронної пошти надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутність (а.с. 47-48).

Заявники у судове засідання не з`явились, в уточненій заяві про розірвання шлюбу прохали вирішити справу у їх відсутність (а.с. 27-29).

З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності заявників, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити заяву, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 12 серпня 2008року уклали шлюб у Кіровському відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 309 (а.с. 26). Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, проживають окремо. На виконання вимог ст. 109 СК України, подружжя уклали між собою договір щодо своїх батьківських обов`язків відносно їх спільної неповнолітньої дитини та місця її проживання (а.с. 15-17). Питання правового режиму майна, набутого подружжям у шлюбі, врегульовані шлюбним договором, що укладений заявниками 02 серпня 2019 року та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лешенком О.В. за реєстровим № 2665 (а.с. 12-13). Судові витрати по справі складають 420 гривень 40 копійок (а.с. 1).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із вимогами ч.ч.7, 8 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам заявників, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, вимоги заявників є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до умов укладеного заявниками договору про визначення місця проживання дитини від 14 січня 2020 року, залишити проживати із матір`ю - ОСОБА_1 . Оскільки заявниця не виявила своєї волі на зміну прізвища на дошлюбне, підстави для відновлення їй дошлюбного прізвища відсутні.

Понесені заявниками судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 213-215, 258, 265, 280, 288-289, 354-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб, укладений 12 серпня 2008року у Кіровському відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 309, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженим у м. Дніпропетровську, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженою у м. Дніпропетровську, - розірвати.

Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - не відновлювати.

Після розірвання шлюбу малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати із матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Згідно з вимогами п. 3 розділу 12 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу, продовжується на строк дії цього карантину.

Суддя І.Ю. Литвиненко