ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/574/20 Номер провадження 22-ц/814/1689/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.

Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року, ухвалену у складі головуючого судді Максименко Л.В., дата виготовлення повного тексту ухвали 02 червня 2020 року, у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У квітні 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з вище зазначеним позовом до ОСОБА_1 .

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

28.04.2020 року до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшла заява від представника АТ КБ «Приватбанк» про виконання вимог вищезазначеної ухвали.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року позовну заяву Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем станом на 02 червня 2020 року було не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду від 10 квітня 2020 року, якою було позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Наголошувало, що суд першої інстанції, при поверненні позовної заяви фактично ухилився від вирішення спору по суті, та від здійснення правосуддя, що суперечить ст.ст. 124, 129 Конституції України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції керувався ч.3. ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що позивачем не були усунуті недоліки, котрі зазначалися в Ухвалі Гадяцького районного суду від 10 квітня 2020 року, а саме не додано до позовної заяви доказів відкриття відповідачу карткового рахунку та його номеру, доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача та їх розмір та не було надано розрахунок ціни позову.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблено передчасно з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне:

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вже на момент вирішення питання відкриття провадження у справі, почав давати оцінку матеріалам справи зазначивши про відсутність доказів відкриття відповідачу карткового рахунку та його номеру, перерахування кредитних коштів на картку чи рахунок відповідача, відсутність підпису відповідача на витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та анкети-заяви.

Також суд вдався до визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором. Так вказана банком сума складає 28842,73 грн. а суд вирахував заборгованість у розмірі 30047,48 грн. Аналогічна оцінка була надана довідкам доданим до позовної заяви щодо їх належності та допустимості.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд не може вдаватися ні до оцінки доказів(ст. 89 ЦПК України), ні до дослідження доказів (ст. 229 ЦПК України), ці дії суд вчиняє на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів, тобто при розгляді справи по суті.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «TOB «Фріда» проти України» від 08 грудня 2016 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відтак, суд першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі проявив надмірний формалізм, припустився порушень норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України).

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 липня 2020 року.

Головуючий суддя: О.О. Панченко

Судді: В.П. Пікуль

Т. В. Одринська