Провадження № 6/127/354/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі Горденко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячука В.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячук В.В. звернувся до суду із поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що на виконанні в Замостянському відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № 62604161 із примусового виконання Виконавчого листа № 127/30529/18 від 16.07.2020 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повернення його матері - ОСОБА_3 за місцем її проживання.

Рішення в частині відібрання дитини і повернення її матері ОСОБА_3 допущено до негайного виконання.

17.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано боржнику до виконання, стягувачу для відома рекомендованим листом з повідомленням про вручення, того ж дня державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою боржник фактично не проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_2 та зі слів сусідів, на даний час фактичне місце знаходження та проживання невідомо, про що складено відповідний акт.

20.07.2020 року державним виконавцем на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому документі надіслано вимогу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про негайне виконання рішення суду в строк до 21.07.2020 року. З повторним виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що боржник фактично не проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_2 та їх місце знаходження не відомо, номер телефону НОМЕР_1 вимкнений та не відповідає, про що складений відповідний акт.

Того ж дня державним виконавцем вручено вимогу голові ОСББ «Фрунзе 6А» про надання достовірних відомостей щодо кількості зареєстрованих мешканців за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 20.07.2020 року.

21.07.2020 року виходом державного виконавця втретє за адресою: АДРЕСА_1 о 12 :30 год. встановлено, що боржник відсутній за вказаною адресою. Зі слів мешканців будинку встановлено, що боржник разом із малолітнім сином ОСОБА_2 не проживають за даною адресою та їх фактичне місце знаходження та проживання їм не відомо.

Згідно отриманої відповіді голови ОСББ «Фрунзе 6А», за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані 4 особи в тому числі ОСОБА_1 , який являється власником зазначеної квартири та син ОСОБА_2 .

Вищевикладене свідчить, що боржник систематично не виконує рішення суду та ігнорує вимоги держаного виконавця щодо негайного виконання рішення суду, що і стало підставою для звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячук В.В. не з`явився. Надав заяву про розгляд подання за його відсутності. Подання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки державний виконавець не з`явився у судове засідання.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2020 р. Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/30529/18 про відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення його матері ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячука В.В. від 17.07.2020 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.07.2020 року за № 0010 по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 який є власником даної картири.

З актів державного виконавця від 17.07.2020 р., від 20.07.2020 р., та від 21.07.2020 р. вбачається, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відібрання дитини у боржника встановлено, що ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживають та їх місцезнаходження не відоме, за номером телефону НОМЕР_2 , боржник не відповідає та номер телефону вимкнено.

Згідно ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належить боржникові від інших осіб.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1статті 18 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (Конвенція про захист прав і основних свобод людини).

Європейський суд з прав людини у «пілотному» рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) відповідно до практики Суду в контексті оцінки дій держави та її органів у питаннях виконання судових рішень, що набрали законної сили, зазначив, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; Суд вказав на неприпустимість та несумісність з положеннями Конвенції практики, коли особа, яка домоглася від національного органу остаточного рішення, за виконання якого несуть відповідальність органи влади України, наражається на ризик бути позбавленою можливості скористатися вигодами такого рішення відповідно до Конвенції; фактори, які впливають на невиконання судового рішення, перебувають в межах контролю держави, яка не спромоглася вжити заходів для покращення ситуації (п.п. 51, 53, 54, 73, 83, 85, 88 та ін.). Відповідні позиції висловлені ЄСПЛ і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Враховуючи зазначене вище, беручи до уваги, що боржник ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконав, державного виконавця в квартиру не впустив, реальне виконання рішення суду в частині відібрання дитини і повернення її матері ОСОБА_3 допущено до негайного виконання, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, суд дійшов висновку, що подання про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище,керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 259, 260, 439 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячука В.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , для відібрання дитини у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передачі матері ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24.07.2020 року.

Суддя :