Справа № 723/2190/19
Провадження № 2/723/54/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

за участю :

секретаря судового засідання Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" в особі представника Гаденко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ "Приватбанк" в особі представника Гаденко Н.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 09.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 (п`ятсот) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ "Приватбанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «Приват Банк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Вказують, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначають, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором перед банком, у зв`язку з чим станом на 02.05.2019 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 11990 грн. 98 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 413,68 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7630,11 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2900,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 547,19 грн.

Просили стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

У відзиві на позов представник відповідача, позовні вимоги не визнав посилаючись на не підтвердження укладення кредитного договору так як Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, не підписані відповідачем, а на підтвердження укладення такого договору подана тільки заява про приєднання до вказаних умов і правил. В частині заборгованості за тілом кредиту відповідач зазначив, що ці вимоги можуть бути задоволені а всі інші задоволенню не підлягають, однак з огляду на зміну тарифів всі вимоги є необгрунтованими.

Згідно відповіді на відзив, позивача, останній заперечив всі обгрунтування відзиву на позов і посилаючись на підстави свого позову та додаткові докази, щодо отримання відповідачем платіжної картки та руху коштів по картковому рахунку, просив задовольнити позовні вимоги.

В судове засіданні представник відповідача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, а також заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача, посилаючись на пропуск позивачем строку трирічної давності. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності і відмовити в позові.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заперечує протии застосування строків позовної давності посилаючись на продовжений по домовленості строк до 50 років.

Дослідивши матеріали справи та всі процесуальні заяви, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого .

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із доданного до позову розрахунку заборгованості вбачається, що у ОСОБА_1 перед банком, за станом на 02.05.2019 року є заборгованість в сумі 11990 грн. 98 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 413,68 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7630,11 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2900,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 547,19 грн.

Тобто, судом встановлено, що заборгованість за кредитом, перед банком, у ОСОБА_1 , за станом на 02.05.2019 року складає 413,68 гривень, що в суді підтверджено відповідними розрахунками в т.ч. випискою про рух коштів.

Таким чином із наданих позивачем суду доказів включаючи і фотографію відповідача з картою, вбачається, що відповідач дійсно уклав 09.04.2014 року, кредитний договір із ПАТ «Приватбанк», як правонаступником ЗАТ «Приватбанк», та отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання відповідної заяви в тому числі і про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

На думку суду, заперечення відповідача проти укладення ним договору та протии розрахунку заборгованості, є безпідставними і такими, що не спростовують доводи позивача в цій частині позову.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Поняття неустойки наведене у статті 549 цього кодексу, де встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, зважаючи на порушення допущені відповідачем при виконанні умов укладеного кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає, що в позові не може бути відмовлено за його безпідставністю.

Представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності, а згідно ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно розрахунку заборгованості останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 02.03.2016 року в сумі 58 грн. 76 коп. З того часу ніякі платежі не здійснювались.

Достовірно володіючи інформацією про це, позивач звернувся до суду з позовом 28.05.2019 року тобто за межами встановленого законом строку позовної давності, як для стягнення основної суми заборгованості так і для стягнення штрафу, пені.

В зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити за спливом строку давності.

При цьому суд знаходить, що в данному випадку, не підлягають застосуванню правила ст. 259 ЦК України, щодо зміни тривалості позовної давності за домовленістю сторін в поєднанні із п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківськихї послуг в Приватбанку, на які посилається позивач, оскільки збільшення терміну позовної давності до 50 років, яке зафіксовано у вказаному пункті не відобразило волю позичальника ОСОБА_1 , оскільки ці Умови і Правила ним не підписувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,19, 23,76,81, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" в особі представника Гаденко Надії Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з АТ КБ "Приватбанк" вул.Набережна Перемоги, буд.50, м.Дніпро, Код , - 8890 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто) гривень на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя: