Справа № 340/236/17
Провадження № 22-ц/4808/619/20
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 про визнання незаконним Державного акту на право приватної власності на землю за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Верховинського районного суду від 19 квітня 2018 року, в складі судді Бучинського А.Б.,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 про визнання незаконним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано державний акт на право приватної власті, виданий 30 березня 2012 року ОСОБА_6 на підставі рішення Голівської сільської ради від 30 грудня 2009 року, на земельну ділянку площею 0,5657 га для ведення особистого селянського господарства в селі Чорна Річка. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 залишено без задоволення, рішення Верховинського районного суду від 19 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2020 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_6 . Скасовано постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2018 року в частині вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , Голівської сільської ради, ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання незаконним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2020 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду.

16 липня 2020 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи поділу земельних ділянок, кадастрові номери :01:001:0359, :03:001:0021 та :03:001:0022, які знаходяться в АДРЕСА_1 та перебувають у власності ОСОБА_6 , що мешкає в с. Чорна Річка Голівської сільської ради Верховинського району.

Заяву обґрунтовують тим, що відповідач ОСОБА_6 надав суду інформацію про те, що під час знаходження справи на розгляді в касаційній інстанції, після постановлення Верховним Судом 27 серпня 2018 року ухвали про відкриття касаційного провадження та зупинення дії рішення Верховинського районного суду від 19 квітня 2018 року, ним було здійснено поділ земельної ділянки, право власності на яку оскаржується, на дві частини та присвоєно цим ділянкам нові кадастрові номери :03:001:0021 та :03:001:0022, відповідно.

Відповідач, незважаючи на відсутність кінцевого рішення у справі, вже здійснив дії, які можуть утруднити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову. Подальші дії щодо поділу, відчуження або передачі спірної земельної ділянки або її частини іншим особам, можуть утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде постановлене на користь позивача.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору у даній справі є визнання незаконним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0359.

Однак на даний час земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0359 поділена на дві ділянки, яким присвоєно кадастрові номери::03:001:0021 та :03:001:0022, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 2 а.с. 177-180).

Отже, спірні земельні ділянки, право власності на які належить ОСОБА_6 , є предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження чи поділу земельних ділянок ОСОБА_6 , що, в свою чергу, ускладнить виконання рішення суду.

При цьому колегія суддів виходить з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а також бере до уваги положення ст.ст. 154,155, 156, 158, 159 ЦПК України про можливість заміни одного заходу забезпечення на інший, скасування заходів забезпечення, можливість застосування зустрічного забезпечення, за заявою відповідача та відшкодування збитків, заподіяних особі внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, а саме заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи поділу земельних ділянок, кадастрові номери :03:001:0021 та :03:001:0022, які знаходяться в АДРЕСА_1 та перебувають у власності ОСОБА_6 , є співмірним із заявленими вимогами.

Земельна ділянка, яка знаходилась в селі Чорна Річка Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, з кадастровим номером :01:001:0359 на даний час поділена на дві земельні ділянки, яким присвоєно нові кадастрові номери :03:001:0021 та :03:001:0022, тому в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, заява представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи поділу земельних ділянок, кадастрові номери :03:001:0021 та :03:001:0022, які знаходяться в АДРЕСА_1 та перебувають у власності ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко