ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5368/20 Справа № 210/6003/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 серпня 2020 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про повернення його позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року позовна заява ОСОБА_1 у справі за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання права власності на спадкове майно, повернута позивачу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 13 квітня 2020 року подану позивачем апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору і скаржнику роз`яснено про необхідність сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі в розмірі 420,40 грн. та надано строк для усунення недоліків.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Матеріалами справи встановлено, що, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 13 квітня 2020 року року за вихідним №40104 була надіслана на адресу скаржника зазначену в апеляційній скарзі.

З трекінку поштового відправлення №119 встановлено, що судове відправлення з копією ухвали суду апеляційної інстанції від 13 квітня 2020 року без руху, вручено адресату 28 травня 2020 року.

Отже, позивач ОСОБА_1 , звернувшись із апеляційною скаргоюне виявив належної зацікавленості у розгляді справи, оскільки він після подачі апеляційної скарги не звертався до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду поданої апеляційної скарги, ухвалу без руху не виконав.

За таких обставин апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про повернення його позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання права власності на спадкове майно, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року про повернення його позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання права власності на спадкове майно, слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.М. Бондар