Провадження № 2/947/514/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Маломуж А.І.,
за участі секретарів судового засідання - Абухіної Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС» (Одеська обл., Лиманський р-н., с. Ілічанка, вул. Молодіжна, 48/1), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни (Одеська обл., Березівський р-н., с. Новоселівка, вул. Нова, 77а) про визнання акта-приймання передачі недійсним, визнання протоколів загальних зборів недійсними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,-
13.11.2019 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС», ОСОБА_2 , державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни про визнання акта-приймання передачі недійсним, визнання протоколів загальних зборів недійсними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що відповідачами було зареєстровано неіснуючий будинок на її земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , для того щоб надалі незаконно привласнити належну їй земельну ділянку.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2019 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 22.04.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відзив на позов не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є членом Садівничого кооперативу "Зелена гірка", що підтверджується довідкою цього кооперативу б/н від 27.10.2019 р., та Рішенням Президіуму ради садових товариств № 67 від 26.10.2006 року..
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положенням статті 16 ЦК України права та інтереси особи захищаються, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів.
Згідно з ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова від 17 квітня 2018 р. у справі № 815/6956/15).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, мотивованим у постанові від 28 листопада 2018 р. у справі № 490/5986/17, в разі оскарження дій державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін (п.57). Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (п. 58). Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру (п. 36).
Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, їх обтяжень визначені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до п.п.1.2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Пунктом 9 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Згідно пункту 50 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність фізичним та юридичним особам, що вийшли із складу засновників (учасників) юридичної особи, подаються: 1) документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність фізичним та юридичним особам (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 1-1) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат"; 2) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом, про передачу майна у власність фізичній або юридичній особі, що вийшла із складу засновників (учасників) юридичної особи.
Згідно пункту 3 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" заявником є власник, інший набувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
З наведених норм вбачається, що при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав, державний реєстратор зобов`язаний внести до Державного реєстру відомості про підставу для внесення таких записів.
Так, з матеріалів реєстраційної справи вбачається, що державний реєстратор Рубан М.О. прийняла рішення виключно на підставі технічного паспорта та без документа який посвідчує право власності на будинок, виданого ФОП ОСОБА_3 , що є порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки технічний паспорт не є документом, що підтверджує виникнення або припинення права власності.
Щодо вимог про визнання недійсним акту приймання передачі та визнання недійсним протоколів загальних зборів № 1 та № 4 в частині, що стосується майна за адресою: АДРЕСА_3 , суд зазначає, що позивачем на підтвердження своїх вимог було надано документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, відповідачами в свою чергу не надано жодного документу, який би підтверджував права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , та на підставі яких документів він був внесений до статутного капіталу ТОВ «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС» та яке право має ТОВ «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС» розпоряджатися вказаним майном. А тому суд дійшов висновку про задоволення в цій частині позовних вимог.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
Таким чином, суд, встановивши, що у державного реєстратора були відсутні законні підстави для внесення записів про державну реєстрацію прав та відповідачами не було надано доказів, що будинок належить ім. на праві власності, а також основуючись на вимогах чинного законодавства, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
. Керуючись вимогами ст. ст.15, 16, 316, 317, 321 ЦК України, ст. ст.10, 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 46, 47, 48, 511 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (зі змінами), ст. ст.4, 60, 81, 95, 259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС» (Одеська обл., Лиманський р-н., с. Ілічанка, вул. Молодіжна, 48/1), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни (Одеська обл., Березівський р-н., с. Новоселівка, вул. Нова, 77а) про визнання акта-приймання передачі недійсним, визнання протоколів загальних зборів недійсними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно задовольнити повністю.
визначення форми вкладу ОСОБА_4 у вигляді нерухомого майна, а саме: житловий будинок, загальною площею 13,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 ;
розподілу часток у статутному капіталі ТОВ «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС» щодо частки ОСОБА_4 у розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «ЕЛІТ ПРОПЕРТІ СЕРВІС».
Скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про здійснення державної реєстрації права власності №28535716 від 19.10.2019 р. щодо зареєстрованого об`єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 13,8 кв.м., житлова площа: 7,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_2 шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації прав №28535716 від 19.10.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Датою складання повного судового рішення є 05.08.2020 року

Суддя Маломуж А. І.