Провадження № 2/537/360/2020
Справа № 537/334/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2020 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Фадєєвої С.О.,
за участі секретаря судових засідань Посмітної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою, де просять ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кімнатою 3 секції 6 в будинку АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позову зазначили, що їм (позивачам) на праві власності належить кімната 3 в секції 6 будинку АДРЕСА_1 . Вказали, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 24.03.2016. Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований як член сім`ї власника у кімнаті, що належить позивачам на праві власності, одна він з січня 2019 року в кімнаті не проживає, його особистих речей в квартирі немає, комунальних платежів він не сплачує. Реєстрація відповідача порушує їх право користування власністю, оскільки вони вимушені сплачувати кошти за утримання житла, не можуть отримати субсидію. З урахуванням викладеного, просили позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково зазначила, що відповідач, не зважаючи на розірвання шлюбу, проживав у належній їй кімнаті до січня 2019 року, після чого забрав свої речі та поїхав у невідомому напрямку.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи ТОВ «Місто для людей Кременчук» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач повідомлявся судом про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повісток та повідомлень за зареєстрованим місцем проживання.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивачів, які не заперечують проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
Вислухавши позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що кімната 3 в секції 6 будинку АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по Ѕ частці кожному, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.08.2012 та інформацією з Державногореєстру прав власності на нерухоме майно від 16.07.2020.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , який був розірваний 24.03.2016, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .
Згідно інформації з реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради , ОСОБА_3 на час розгляду даної справи зареєстрований як проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 . Цей факт підтверджений також довідкою про склад сім`ї, виданою 27.01.2020 ТОВ «Місто для людей Кременчук». Отже, відповідач ОСОБА_3 набув права користування житлом як член сім`ї власника.
Допитана у суді свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачів, з ними проживає в одному будинку приблизно 9 років. Вказала, що відповідач ОСОБА_3 у січні 2019 року виїхав з помешкання, де проживав разом з позивачами, і більше не з`являвся.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з ОСОБА_1 вони дружать років 30. З січня 2019 року колишній чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , не проживає в кімнаті 3 секції 6 у будинку АДРЕСА_1 . Де він перебуває їй невідомо, його речей в кімнаті немає.
Факт того, що ОСОБА_3 не мешкає за зазначеною адресою з січня 2019 року, підтверджується, крім показань свідків у суді, актом про не проживання від 27.01.2020.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Відповідач ОСОБА_3 набув право користування житлом як член сім`ї власника. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права користування займаним приміщенням члена сім`ї власника.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суду не надано доказів поважності причин не проживання відповідача ОСОБА_3 у житловому приміщенні, матеріали справи не містять доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній кімнаті. Суду також не надано доказів домовленості між позивачами та ОСОБА_3 щодо користування житлом або укладення договору найму житла.
На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 , який є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 , без поважних причин понад рік не мешкає за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачам перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 265, 280, 282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кімнатою 3 секції 6 будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва