Справа № 673/607/20
Провадження № 2/673/328/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"07" серпня 2020 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ясінської М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Романишеної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області та Дитячий будинок Хмельницької обласної ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, вказавши, що відповідач є її батьком, проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неї. Так, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області та проживала там разом із матір`ю ОСОБА_3 та своїми братами. Під час проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей вони переїхали проживати на територію Росії, де проживали до моменту смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2017 році позивача та її брата ОСОБА_1 , 2001 р.н., депортували в Україну та з 02 жовтня 2017 року вони перебували у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Донецької області. Відповідачу було відомо про вказані обставини, зокрема, про факт смерті матері дітей, проте він жодних заходів, спрямованих на повернення дітей у свою сім`ю, не вживав. В подальшому позивач та її брат були переведені в Хмельницький центр психолого-педагогічної реабілітації «Подолянчик», а влітку 2018 року стали проживати разом із відповідачем в с. Коричинці Деражнянського району Хмельницької області. Однак під час проживання дітей із батьком він не займався їхнім вихованням, не забезпечував дітей харчуванням та нормальними умовами проживання, зловживав спиртними напоями та часто не бував вдома, фактично діти перебували під піклуванням їхньої бабусі, а тому в кінці серпня 2018 року позивача, на підставі її заяви, було влаштовано до дитячого будинку Хмельницької обласної ради. Під час перебування позивача у вказаному закладі відповідач відвідав її лише тричі, будь якої матеріальної допомоги на її утримання не надавав та не надає, не цікавиться її життям, вихованням та навчанням, а тому позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неї.

Ухвалою судді від 14 травня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задоволити їх із підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення. Про причини неявки він суд не повідомив.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги. Крім того, в судовому засіданні 17 липня 2020 року представник органу опіки та піклування підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що таке відповідатиме інтересам дитини.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Дитячого будинку Хмельницької обласної ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердивши наведені позивачем в обґрунтування позову обставини щодо ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків відносно його дочки ОСОБА_1 та вказавши, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області.

Із даним позовом вона звернулася до суду 04 травня 2020 року.

Таким чином, на час звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав позивач ОСОБА_1 досягла чотирнадцяти років, що свідчить про наявність у неї права на звернення до суду з таким позовом.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Як встановлено судом із вищеозначеного свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 09 серпня 2018 року, підтверджується, що мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2.

Як з`ясовано судом в ході судового розгляду, зокрема, із пояснень в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , після смерті матері її було депортовано в Україну, після чого вона перебувала у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Донецької області.

З 27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» за направленням служби у справах дітей Хмельницької ОДА.

Відповідач на той час жодних дій для повернення дочки ОСОБА_1 не вчиняв, а тому 27 березня 2018 року Деражнянським районним судом Хмельницької області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом органу опіки і піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (справа №673/1477/17), про відібрання у нього дітей.

Разом із цим, не погодившись із таким рішенням суду, відповідач оскаржив його у встановленому порядку.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2020 року, вказане рішення суду було скасоване та ухвалене нове судове рішення, яким в позові відмовлено.

При цьому, як встановлено судом зі змісту рішення суду апеляційної інстанції, відповідач виявляв інтерес до життя дітей та спілкувався з ними у можливі способи, зокрема, відвідував їх у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Донецької області, регулярно відвідував їх у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик», під час відпочинку у санаторії «Світанок» в с. Маліївці, діти постійно спілкувалися із батьком по телефону, між ними склалися нормальні стосунки. В засіданні суду першої інстанції діти підтвердили постійне спілкування та добрі стосунки між ними та батьком, а також висловили бажання проживати спільно з ним в с. Коричинці Деражнянського району Хмельницької області.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що після розгляду справи судом першої інстанції у 2018 році позиція відповідача ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_1 змінилася та ним вживалися заходи щодо повернення йому дитини.

Разом із цим, судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що ним такі заходи вживаються на даний час.

Так, матеріалами справи підтверджується, що згідно з розпорядженням голови Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області №624/2018-р від 03 вересня 2018 року неповнолітню ОСОБА_1 було негайно вилучено у батька та влаштовано її до дитячого будинку.

Довідкою Дитячого будинку Хмельницької обласної ради №228 від 27 березня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на державному утриманні у вказаному закладі з 28 серпня 2018 року. За увесь час перебування дитини там її батько ОСОБА_2 відвідав дитину три рази, але матеріальної допомоги на її утримання не надавав, одягу, взуття, предметів гігієни, канцелярського приладдя не купував, з питанням про повернення дитини на виховання в сім`ю до адміністрації закладу не звертався.

Ці ж обставини підтвердила в судовому засіданні представник вказаного дитячого будинку, стверджуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Крім того, наведені позивачем в обґрунтування позову обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області від 14 липня 2020 року, яким, зокрема, підтверджується, що батько ОСОБА_1 тривалий час не приймає участі у вихованні та утриманні його дочки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком.

Із вказаного висновку також вбачається, що працівниками Служби у справах дітей в телефонному режимі було проведено бесіду із відповідачем ОСОБА_2 , в якій попереджено його про можливе позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1 . Відповідача також було запрошено на комісію з питань захисту прав дитини, на що він категорично відмовився, не навівши причин такої відмови.

Цим же висновком підтверджується, що Деражнянська райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_1 .

Довідкою Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області №287 від 09 липня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_2 проживає в с. Коричинці одиноко, участі у вихованні його дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не приймає.

Ця ж обставина підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 , складеним комісією 03 липня 2020 року.

Наведене, на думку суду, свідчить про те, що відповідач на даний час втратив інтерес до дочки ОСОБА_1 , не намагається її повернути в сім`ю, не піклується про її фізичний та духовний розвиток.

При цьому судом також приймається до уваги, що відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позов або дати особисті пояснення по суті позовних вимог у судовому засіданні та, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, жодного разу в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проявляє батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 04 вересня 2018 року органом 6818, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 03 грудня 1996 року;

- треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору:

- Орган опіки та піклування Деражнянської райдержадміністрації, місцезнаходження: Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 13, ;

- Дитячий будинок Хмельницької обласної ради, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 43/2А, .

Повний текст рішення виготовлений 14 серпня 2020 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна