Провадження № 2/522/1878/20
УХВАЛА

05 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька С.І. про визнання недійсним договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька С.І. про визнання недійсним договору довічного утримання.

07 жовтня 2016 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В той же день, тобто 07 жовтня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої звернулась ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

07 грудня 2016 року від ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про витребування доказів.

07 грудня 2016 року в інтересах ОСОБА_3 представником за довіреністю ОСОБА_5 подано до суду заперечення проти позовної заяви, а також клопотання про залучення до участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача та клопотання про витребування доказів.

12 квітня 2017 року ухвалою суду клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано з Одеського психоневрологічного диспансеру (м. Одеса, вул. Канатна, 27 ) інформацію чи перебувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 на диспансерному обліку в ОПНД та з Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні (м. Одеса, вул. Ак. Воробьова, 9) інформацію чи проходила лікування в Одеській обласній клінічній психіатричній лікарні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, 12 квітня 2017 року ухвалою суду клопотання представника ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено та витребувано витяг з Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ щодо реєстрації заповіту та спадкової справи на ім`я: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м.Одеса, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №3530 від 04.04.2016 року зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Олесі Одеського міського управління юстиції. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецької Світлани Ігоріни ( АДРЕСА_3 ) копії всіх документів, що були надані при посвідченні договору довічного утримання від 21.04.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за № 261. Витребувано з Першої одеської державної нотаріальної контори (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26) та у приватного нотаріуса Просвіркіної Тетяни Вячеславівни відомості про те, чи було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Одеса, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №3530 від 04.04.2016 року зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції.

07 червня 2017 року до суду надійшла доповнена позовна заява.

12 грудня 2017 року ухвалою суду заяву представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано з КУ «Міський психіатричний диспансер в м. Одесі», яка розташована за адресою: 65091, м. Одеса, пров. 1-ий Розумовський, 4 історію хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала на обліку в диспансері з 1994 року та з КУ «Одеський обласний центр психічного здоров`я», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9, історію хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення по справі комісійної судово-медичної експертизи у відношенні померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

02 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про призначення судово-психіатричної експертизи.

14 червня 2018 року ухвалою суду призначено по справі комісійну судово-медичну експертизу за участю психіатра у відношенні померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи була ОСОБА_6 дієздатною та могла усвідомлювати і керувати своїми діями на момент укладення договору довічного утримання від 21.04.2010 року?

06 грудня 2018 року до суду надійшов висновок експерта № 158 від 19 листопада 2018 року та матеріали справи.

07 грудня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження по справі.

Позов подано 26.09.2016 року неповнолітньою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , інтереси якої представляла ОСОБА_1 . 03 лютого 2019 року позивчці виповнилось 18 років та вона набула процесуальної дієздатності.

06 лютого 2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду клопотання про допит свідків та пояснення.

11 липня 2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

11 липня 2019 року ухвалою суду відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про призначення посмертної судово психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька С.І. про визнання недійсним договору довічного утримання.

16 серпня 2019 року до суду знову надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке в судовому засіданні 21.08.2019 року було залишено без розгляду.

19 листопада 2019 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

11 січня 2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи призначеної на 14.01.2020 року для надання можливості пошуку адвоката, так як вона досягла повноліття і має право самостійно приймати участь у розгляді справи.

04 червня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Волошиної С.В. надійшла заява за допомогою електронної форми звернення громадян, в якій просили цивільну справу слухати за відсутності відповідача та його представників. В позові просили відмовити в повному обсязі.

05 серпня 2020 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_8 подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 була судом повідомлена належним чином про день, час та місце судових засідань, однак, в судові засідання позивач не з`являлася без поважних причин. При цьому, позивач відмовилась прийняти повістки на судові засідання 01.04.2020 року та 05.08.2020 року. Також, позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 03.02.2019 року стала повнолітньою особою, в зв`язку з чим ОСОБА_1 не може представляти її інтереси в суді по довіреності від 03.08.2016 р.

В судове засідання 05 серпня 2020 року позивач не з`явилась, що є черговою повторною неявкою позивача ОСОБА_7 в судові засідання призначені на 01.04.2020 року, 05.06.2020 року, 05.09.2020 року про час, дату і місце яких позивач повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 01.04.2020 року, 05.06.2020 року та 05 серпня 2020 року за зазначеною позивачами адресами, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Так, як вбачається з накладних Кур`єрської служби доставки ПН № 6478, ПН № 4420, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 , поштове відправлення отримувати відмовилась.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивача, що сповіщена належним чином про час, дату і місце судового засідання, а також необґрунтовану відмову від отримання судових повсіток, як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_7 позивчці ОСОБА_2 виповнилось 18 років та вона набула процесуальної дієздатності, однак жодного разу до суду не зявилась.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судових повісток на зазначену в позові адресу місця проживання позивача. Проте, в судові засідання сам позивач, після досягнення повноліття, жодного разу не з`являлась.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи призначеної на 14.01.2020 року для надання можливості пошуку адвоката, так як вона досягла повноліття і має право самостійно приймати участь у розгляді справи. Однак, протягом більше ніж півроку, остання так і не знайшла адвоката, який би представляв її інтереси та не вважала за необхідне повідомити про це суд, як і не вважала за необхідне повідомити про неможливість її участі в судових засіданнях з цих або інших причин.

Таким чином, вказана поведінка позивача, який не може вирішити питання про особисту участь або ж необхідність залучення адвоката для розгляду даної справи, на думку суду, свідчить про затягування вирішення спору по суті.

Попри це, сторона відповідача справно являється до суду, виконуючи свої процесуальні обов`язки, в той час, як позивач ігнорує судові засідання.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Водночас, суд звертає увагу, що при подачі позову, необхідність залучення представника для участі в судовому процесі, не позбавляє необхідності позивача виконувати свої процесуальні обов`язки, якщо він звернувся до суду, навіть у разі коли він не знайшов собі представника.

Отже, причина вказана в заяві позивача про відкладення розгляду справи, по сплину 6 місяців не може бути визнана поважною, тобто підстав для особистого неприбуття позивача в судове засідання не було.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 01.04.2020 року, 05.06.2020 року та 05 серпня 2020 року.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горецька С.І. про визнання недійсним договору довічного утримання залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська