Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4643/17 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 2 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 274/4643/17 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство селище Мирне» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Великоп`ятигірська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, про визнання права власності на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні власністю,

за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство селище Мирне» на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2020 року, яка постановлена суддею Вдовиченко Т.М. в м. Бердичеві

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Відкрите акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство селище Мирне» (далі - ВАТ «АТП селище Мирне»)звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати за позивачем право власності на будівлю приміщення свинарника, загальною площею 123,5 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні власністю та звільнити належне ВАТ «АТП селище Мирне» приміщення свинарнику та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2020 року позовну заяву ВАТ «АТП селище Мирне» залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представником ВАТ «АТП селище Мирне» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, апелянт просить скасувати зазначену ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому зазначає, що 12 березня 2020 року по всій території України запроваджено карантин. У зв`язку із підозрою на ГРВІ та перебуванням представника позивача у м. Чернівці, останній дійсно не з`явився до суду 23.03.2020 року та не повідомив про причини неявки. У судове засідання, відкладене на 13.04.2020 року, представник позивача надіслав клопотання, в якому висловив бажання особисто приймати участь у розгляді справи та просив перенести розгляд справи за межами строку діючого в країні карантину, тобто не раніше 22 червня 2020 року. Однак, розгляд справи судом було відкладено на 09.06.2020 року. В судове засідання 09.06.2020 року з`явився представник позивача за дорученням ОСОБА_5 , якого судом не було допущено до розгляду справи через недоведення останнім права в порядку ч.3 ст. 58 ЦПК України (самопредставництво юридичної особи) представляти інтереси ВАТ «АТП селище Мирне» під час розгляду справи. Таким чином, враховуючи запроваджені в Україні карантинні заходи, наявність заяви представника позивача від 13.04.2020 року про бажання особисто приймати участь у розгляді справи, не перенесення в порушення вимог Закону України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» строків розгляду справи позамежами карантину (не раніше 22 червня 2020 року), недопущення до участі у розгляді справі представника позивача ОСОБА_5, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав повторну неявку представника позивача в судове засідання без поважної причини та залишив позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Від відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мусевич А.Л. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. З урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що належним чином повідомлений представник позивача, в особі директора ОСОБА_4, повторно не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а також з огляду на предмет спору та обставини, викладені в позовній заяві, за яких неявка сторони позивача перешкоджає розгляду справи, недоцільність відкладення розгляду справи, оскільки це призведе до порушення розумних строків її розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Проте, такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Частина 2 ст. 223 ЦПК України визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 233 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Здійснивши аналіз указаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2020 року позивач, в особі директора ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з чим у справі була оголошена перерва до 13 квітня 2020 року (а.с.3,14 т.2).

У призначене на 13 квітня 2020 року судове засідання представник позивача - директор ОСОБА_4, повторно не з`явився в судове засідання. Надіслав до суду заяву, в якій повідомив, що бажає особисто приймати участь у розгляді справи, проте на даний час перебуває на самоізоляції у зв`язку із спалахом в Україні коронавірусної хвороби. Просив перенести розгляд справи на іншу дату поза межами строку дії карантину (а.с.18 т.2).

Разом з тим, судом розгляд справи було відкладено на 09.06.2020 року, тобто в межах встановленого постановою Кабінету міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами)суворого карантину, який діяв до 31 липня 2020 року.

У призначене на 09 червня 2020 року засідання до суду з`явився заступник директора ОСОБА_5 та одночасно до суду надійшло клопотання директора ВАТ «АТП селище Мирне» про допуск вказаного працівника до участі у розгляді справи в якості представника позивача на підставі довіреності, у зв`язку із змінами, які були внесені в ч.3 ст. 58 ЦПК України щодо самопредставництва юридичної особи.

Ухвалою Бердичівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у задоволенні заяви директора ВАТ «АТП селище Мирне» про допуск до участі у розгляді справи заступника директора ОСОБА_5 було відмовлено.

Роз`яснено повторно позивачу ВАТ «АТП селище Мирне» в собі директора ОСОБА_4, що він має право на професійну правничу допомогу адвоката, повноваження якого мають бути підтверджені довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», або самостійно представляти інтереси товариства в даному судовому засіданні.

Однак, після винесення вказаної ухвали про недопущення в судове засідання в якості представника позивача заступника директора ОСОБА_5, суд в цей же день продовжив розгляд справи без участі представника позивача та дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ВАТ «АТП селище Мирне»без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача.

Частина 5 ст.233 ЦПК України дійсно передбачає залишення позову без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Проте на даний час вказана норма права не може бути застосована судом без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, якою на всій території України було установлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року, а постановою цього ж органу від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з наступними змінами карантин продовжено з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року.

Вказаними нормативними документами на виконання ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» введено обмежувальні заходи, у тому числі щодо перебування осіб в громадських місцях, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 450-ІХ від 30 березня 2020 року, Розділ ХІІ прикінцевих положень ЦПК України було доповнено п. 3, за яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, судом першої інстанції зазначена вище норма процесуального права була застосована без врахування вказаних спеціальних правових норм щодо запобігання поширенню епідемії в країні, а тому підстави для залишення позовної заяви ВАТ «АТП селище Мирне» без розгляду відсутні. Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги щодо залишення позову без розгляду слід визнати обґрунтованими,

Відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство селище Мирне» задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 червня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: