Справа №521/3113/18
Провадження №2-ві/521/8/20
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

30 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Малиновського районного суду міста Одеси Поліщук І.О. знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

До канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді у вказаній справі, в якій заявник посилається на те, що в нього є сумніви щодо об`єктивності та упередженості головуючого судді Поліщук І.О.

Відповідно до ст. 40 ч. 2, 3, 7, 8, 11 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі; у цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід; питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід; суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи; за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді; за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно із ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 29 липня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - зупинено та передано справу до канцелярії суду для призначення судді для вирішення питання про відвід судді Поліщук І.О. у вказаній справі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2020 року у порядку ст. 33 ч. 1, п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України заява про відвід головуючому судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - розподілена судді Малиновського районного суду міста Одеси Плавичу І.В.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого відводу головуючому судді Поліщук І.О., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У свою чергу, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».

Також, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є - пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики та Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого Радою суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 «Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики», неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

За положеннями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Указаний принцип застосовується наступним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незважаючи на те, що зазначені представником відповідача факти не свідчать про наявність упередженості судді, але з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд справи поза будь-яким сумнівом для сторін щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, суд вважає за доцільне задовольнити заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, а справу передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 33, 36, 37, 40, 259, 260, п.15.2 Перехідних положень ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич /підпис/І.ВІОИПРО