ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7259/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києві з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,462 га з кадастровим номером :01:011:0118, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності, заборонивши ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження цією земельної ділянки до вирішення даного спору по суті.

Заява обґрунтована тим, що не вжиття судом заходів забезпечення позову може унеможливити у майбутньому виконання рішення суду, оскільки відповідач за час розгляду справи та до ухвалення рішення може навмисно відчужити належне йому майно для уникнення стягнення кош тів в примусовому порядку.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із доданих до заяви та позову матеріалів вбачається.

Відповідно до витягу від 23.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на праві приватної власності у розмірі 1 частки належить земельна ділянка,кадастровий номер: :01:011:0118, площа: 0,0462 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 3 500 доларів США, які відповідно до копії розписки ОСОБА_2 22.02.2020 отримав в позику від ОСОБА_1 та зобов`язався повернути до 21.05.2020, проте станом на день подачі позову не повернув та тому, позивач розрахував проценти у розмірі 122,53 дол. США, а тому ціна позову складає 3 622, 53 дол. США.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення в разі задоволення позову, а тому існує реальна можливість і небезпека у заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Стосовно вимог позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження цією земельної ділянки до вирішення даного спору по суті, то вони є зайвими, з урахування накладення арешту на майно.

При розгляді заяви суд враховує, що цивільний процесуальний закон надає суду право вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст. 154 ЦПК України).

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 154, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:011:0118, площа: 0,0462 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, що належить ОСОБА_2 на праві власності - до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали доручити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

Підтвердження виконання ухвали прошу направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Заставенко М.О., справа № 753/13276/20).

Суддя М.О. Заставенко