Справа № 134/1816/19
Провадження № 22-ц/801/1355/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 рокуСправа № 134/1816/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 05 березня 2020 року у м. Крижополі суддею цього суду Зарічанським В. Г., зі складанням його повного тексту 10 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на їх дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи його тим, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання їх дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно. Проте, вказаний розмір аліментів не дозволяє їй матеріально забезпечити життєві потреби дитини, які постійно збільшуються та полягають в харчуванні, навчанні, купівлі необхідного одягу, ліків у разі хвороби, а також у фізичному, духовному та інтелектуальному розвиткові. У зв`язку із підвищенням цін на товари, вартості житло-комунальних послуг та наведені обставини погіршився її матеріальний стан, тому вона не може в повній мірі забезпечувати доньку.

Пославшись на вказане та на те, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, інших осіб на утримані не має, стягнень з нього по виконавчим документам не проводиться, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дочки та стягувати з нього аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року позов задоволено частково, змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів згідно виконавчого листа від 25 листопада 2016 року, виданого Крижопільським районним судом Вінницької області в цивільній справі № 134/1585/16-ц, та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій формі в сумі 2700 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач, пославшись на порушення судом першої інстанції вимог ст. 263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 березня 2006 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 06 червня 2013 року ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а. с. 8).

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2016 року до досягнення донькою повноліття (а. с. 7).

16 жовтня 2019 року Крижопільською селищною радою Крижопільського району Вінницької області видано довідку № 3572 про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і склад її сім`ї такий: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06 жовтня 2005 року ОСОБА_2 18 жовтня 2018 року звільнений з останньої займаної посади за згодою сторін (а. с. 67).

Відповідно до розрахунку заборгованості по виплаті аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області у справі № 134/1585/16-ц станом на 24 грудня 2019 року заборгованість становить 2281,32 грн. Розмір сплачуваних в місяць аліментів становить 1100 грн (а. с. 32).

21 лютого 2020 року ОСОБА_2 сплатив аліменти в розмірі 1110 грн на рахунок Крижопільської районної виконавчої державної служби, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 (а. с. 68)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 201303964 від 21 лютого 2020 року інформація щодо ОСОБА_2 відсутня (а. с. 70).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертав увагу судів, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Керуючись наведеними нормами матеріального права, встановивши обставини справи, врахувавши необхідність якнайкращого забезпечення інтересів дитини та факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних на користь позивача аліментів з 800,00 грн до 2700,00 грн.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив відповідачу у виправленні описки в сумі стягнутих аліментів, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року, яка набрала законної сили, були вирішені вимоги ОСОБА_2 про скасування ухвали місцевого суду про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач добровільно сплачує аліменти у більшому розмірі ніж встановлено рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року та не має заборгованості з їх сплати, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину встановлено ст. 182 СК України, та саме такий розмір сплачує ОСОБА_2 на утримання своєї доньки, водночас з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що сплата аліментів здійснюється ним не регулярно.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що матеріальне становище відповідача не покращилось та про те, що він бере участь у додаткових витратах на дитину, зокрема купує їй речі та організовує відпочинок, оскільки ним не надано жодного належного та допустимого доказу на їх підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : О. С. Панасюк

Т. М. Шемета

Текст постанови виготовлено 20 серпня 2020 року.