Справа № 444/1544/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/2665/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представниці апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника заявника АТ «Таскомбанк» - Подановського Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області у складі судді Зеліска Р.Й. від 19 липня 2019 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» про заміну сторони у виконавчому документі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс") до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2019 року заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про заміну сторони у виконавчому провадженні № 57494945 з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року за виконавчим листом № 444/1544/14-ц від 26.09.2018 року - задоволено. Замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" (юр.адреса: м. Київ, вул. Софіївська, буд. 10, прим. 4, рахунок № НОМЕР_1 у ВАТ «Універсал Банк», МФО 322001, ) на правонаступника Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" (юр. адреса: м. Львів, вул. Грабовського, 11, ) - Акціонерне товариство "Таскомбанк" (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, , банківські реквізити: рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Таскомбанк", МФО 339500) у виконавчому провадженні № 57494945 з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року за виконавчим листом № 444/1544/14-ц від 26.09.2018 року.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити у справі нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Таскомбанк» - відмовити. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді заяви не досліджував матеріали справи, зокрема - і ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 08.08.2018 року, рішень судів першої та апеляційної інстанції про стягнення із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року, тощо. Також вважає, що існувала сукупність підстав, яка об`єктивно унеможливлювала розгляд Жовківським районним судом Львівської області заяви до моменту розгляду Львівським апеляційним судом скарги на ухвалу від 08.08.2018 року у справі №444/1544/14-ц, а саме: ухвала від 08.08.2018 року у справі №444/1544/14-ц переглядалася у апеляційному провадженні; матеріали справи №444/1544/14-ц було направлено до суду касаційної інстанції; встановлення правомірності ухвали від 08.087.2018 року у справі №444/1544/14-ц виключило б можливість задоволення заяви АТ «Таскомбанк». Зазначає, що у тексті оскаржуваної ухвали жодним чином не зазначено того, що суд оглядав чи будь-яким іншим чином досліджував оригінал договору відступлення прав вимоги, укладеного 29 грудня 2017 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ «Фінансовою компанією «Траст Фінанс» та додатків до нього, зокрема - і переліку договорів, борг за якими передавався новому кредитору. При постановленні оскаржуваної ухвали, суд, виходячи із тих же обставин та посилаючись на те ж документи в одній і тій же справі, дійшов прямо протилежних висновків у порівнянні із ухвалою від 08.08.2018 року у справі №444/1544/14, постановленої тим же складом суду. Більше того, такі висновки повністю суперечать не скасованій ухвалі від 08.08.2018 року у справі №444/1544/14. Вказаним не лише порушуються засади юридичної визначеності у розумінні Європейського суду з прав людини, але і фактично вводитися другий кредитор у вже існуюче зобов`язання. Звертає увагу, що чинним законодавством визначено єдину підставу для заміни стягувача у виконавчому листі чи у виконавчому провадженні, а саме - вибуття стягувача із провадження у силу правонаступництва. Відсутність правонаступництва і, як наслідок - вибуття боржника із виконавчого провадження унеможливлює задоволення заяви про заміну боржника.

В останнє судове засідання апелянт та представник заявника не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити та завершувати розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки, неявки представника суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що позиція заявника по суті розгляду була викладена у поясненнях їх представника у судовому засіданні 18.02.2020 року, а також у додаткових письмових поясненнях, а інтереси апелянта у судовому засіданні захищала представниця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянта на підтримання апеляційної скарги, представника заявника - в заперечення скарги, дослідивши матеріали, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, апеляційної скарги, інших письмових та усних заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю предмету спору з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.», - вказане є цитатою Постанови Верховного Суду у справі № 404/251/17 (провадження 61-13405св18) від 3.05.2018 року, що, як висновок щодо застосування згаданої процесуальної норми повинен бути врахований судами при розгляді аналогічних справ (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що суд посилаючись на ст.ст. 55, 442 ЦПК України, правову позицію Верховного Суду України у постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13, п.1ч.1 ст. 512 ЦК України, ч.1 ст. 1077 ЦК України та задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, виходив з того, що 10.11.2017 року Жовківським районним судом Львівської області було ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" заборгованість за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року в розмірі 355112 (триста п`ятдесять п`ять тисяч сто дванадцять) євро 04 євроцентів, що еквівалентно 10968566 (десятьом мільйонам дев`ятсот шістдесять вісьмом тисячам п`ятсот шістдесять шістьом) гривням 82 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі, з яких: 193303 (сто дев`яносто три тисячі триста три) євро 59 євроцентів, що еквівалентно 5970688 (п`ятьом мільйонам дев`ятсот сімдесятьом тисячам шістсот вісімдесятьом вісьмом) гривням 41 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі- заборгованість зі тілом кредиту; 57126 (п`ятдесять сім тисяч сто двадцять шість) євро 58 євроцентів, що еквівалентно 1764504 (одному мільйону сімсот шістдесятьом чотирьом тисячам п`ятсот чотирьом) гривням 27 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі- заборгованість за процентами; 104681 (сто чотири тисячі шістсот вісімдесять один) євро 87 євроцентів, що еквівалентно 3233374 (трьом мільйонам двісті тридцять трьом тисячам триста сімдесять чотирьом) гривням 14 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі- заборгованість за пенею. В задоволенні решти позовних вимог- відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 3654,00 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року змінено в частині стягнення заборгованості по пені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» заборгованість по пені згідно кредитного договору № KF50954 від 21 липня 2008 року в сумі 2000000 (два мільйони) гривень. В решті рішення суду залишено без змін.хвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08.08.2018 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" про заміну позивача, стягувача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року.амінено позивача Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" та замінено Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" правонаступником- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року.Суд врахував, що підставою заміни сторони Банком зазначено Договір відступлення прав вимоги від 29 грудня 2017 року, у зв`язку з чим відбулась заміна на ТзОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС", яке набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВІЕс Банк», одним з яких є ОСОБА_1 .В той же час суд взяв до уваги, що заявник АТ "Таскомбанк" в поданій заяві про заміну сторони у виконавчому документі в заяві та їх представник Подановський Т. В. , який є водночас представником ТзОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс" в судовому засіданні визнав, що інформація, що була зазначена в заяві про заміну кредитора по зобов`язанню ОСОБА_1 за Кредитним договором №KF50954 від 21 липня 2008 р. не відповідає дійсності та була надана помилково, так як 29 грудня 2017 року між ПАТ «ВІЕс Банк» та ТзОВ «Фінансовою компанією «Траст Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «ВІЕс Банк» відступив за плату належні йому права вимоги за Кредитними договорам; новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитними договорами.Як вбачається із заяви та пояснень представника заявника, який є і представник ТзОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс" взагальному за договором відступлення прав вимоги від 29 грудня 2017 року ПАТ «ВІЕс Банк» було відступлено ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» право вимоги за понад 160 кредитними договорами, перелік яких зазначений в додатку №1 до Договору відступлення права вимоги від 29 грудня 2017 року та між Банком та ТзОВ «Фінансова Компанія «Траст Фінанс» попередньо погоджено відступлення права вимоги і за кредитним договором №KF50954 від 21.07.2008 року позичальника ОСОБА_1 , проте, відступлення по даному зобов`язанню не було проведено.А тому необхідно розуміти, що врезультаті перехід прав та обов`язків за кредитним договором №KF50954 21.07.2008 року щодо позичальника ОСОБА_1 згідно Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором №KF50954 від 21.07.2008 року не відбувся.Кредитором по зобов`язанню і надалі залишався ПАТ «ВІЕс Банк», а ухвалою суду від 08.08.2018 року замінено Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" (юр. адреса: м. Львів, вул. Грабовського, 11, ) Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року, оскільки правонаступництво не відбулося.В той же час суд взяв до уваги, що 12.10.2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВІЕс Банк» було складено, а 16.10.2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВІЕс Банк» та AT «ТАСКОМБАНК» затверджено передавальний акт. Пунктом 3 Передавального акта від 12.10.2018 року встановлено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає в Банку-правонаступника з дати затвердження загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника передавального акта.Таким чином, суд прийшов до висновку, що Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк".А тому враховуючи правонаступництво, суд вважав, що заява Акціонерного товариства "Таскомбанк" про заміну сторони у виконавчому провадженні № 57494945 з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року за виконавчим листом № 444/1544/14-ц від 26.09.2018 року підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 10.11.2017 року Жовківським районним судом Львівської області було ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" заборгованість за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року в розмірі 355112 (триста п`ятдесять п`ять тисяч сто дванадцять) євро 04 євроцентів, що еквівалентно 10968566 (десятьом мільйонам дев`ятсот шістдесят вісьмом тисячам п`ятсот шістдесят шістьом) гривням 82 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі, з яких: 193303 (сто дев`яносто три тисячі триста три) євро 59 євроцентів, що еквівалентно 5970688 (п`ятьом мільйонам дев`ятсот сімдесятьом тисячам шістсот вісімдесятьом вісьмом) гривням 41 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справ і- заборгованість зі тілом кредиту; 57126 (п`ятдесят сім тисяч сто двадцять шість) євро 58 євроцентів, що еквівалентно 1764504 (одному мільйону сімсот шістдесятьом чотирьом тисячам п`ятсот чотирьом) гривням 27 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі - заборгованість за процентами; 104681 (сто чотири тисячі шістсот вісімдесят один) євро 87 євроцентів, що еквівалентно 3233374 (трьом мільйонам двісті тридцять трьом тисячам триста сімдесят чотирьом) гривням 14 коп. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі - заборгованість за пенею. В задоволенні решти позовних вимог- відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 3654,00 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року змінено в частині стягнення заборгованості по пені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства«ВіЕсБанк» заборгованість по пені згідно кредитного договору № KF50954 від 21 липня 2008 року в сумі 2000000 (два мільйони) гривень. В решті рішення суду залишено без змін. Відповідно рішення у даній справі набрало законної сили та підлягало виконанню.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08.08.2018 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" про заміну позивача, стягувача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року. Замінено позивача Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" та замінено Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" правонаступником- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2017 року, яке змінено постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 10.05.2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF50954 від 21.07.2008 року.

На виконання вказаних судових рішень 26.09.2018 року був виданий виконавчий лист та постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М. від 24.10.2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №57494945.

Однак, 26 лютого 2020 року Постановою Верховного Суду - постанову апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Таскомбанк», до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентах скасовано, направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині позовної вимоги публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Таскомбанк», до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення пені скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України 2004 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участь у виконавчому провадженні.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за умови, що заміна сторони у зобов`язанні її правонаступником відбувається на стадії виконання судового рішення (як на стадії до, так і після відкриття виконавчого провадження).

Вказане відповідає змісту правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі №752/21043/15-ц.

Однак як встановлено судом апеляційної інстанції з часу постановлення оскаржуваної ухвали мала місце зміна обставин, що суттєво впливають на можливість розгляду даної справи.

Так, як вказано вище постановою Верховного Суду було скасовано рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2018 року справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно припинилося і виконання рішення у даній справі, яке скасоване та рішення, яке б набрало законної сили та підлягає виконанню, у даній справі на даний час відсутнє. Зважаючи на вказане немає підстав і для розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому документі, який втратив свою силу, зважаючи на скасування рішення суду, на підставі якого він був виданий, як і немає підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, якого на даний час не існує.

Аналізуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись лише за наявності судового рішення, що набрало законної сили, не скасоване та виконується.

Також, згідно із ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ( п.5 ч. 1).

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки скасовано судове рішення, на підставі якого був виданий виконавчий документ на примусове виконання, слід застосувати аналогію п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та вважати, що у даній справі (за заявою про заміну сторони у виконавчому документі) відсутній предмет спору.

Також, слід вказати і про те, що перегляд у даному випадку оскаржуваної ухвали по суті слід вважати не відповідатиме змісту норми чинного ЦПК України щодо завдань та основних засад судочинства (ст. 2 ЦПК України), оскільки може призвести до аналізу та ревізування будь-яких рішень, які втратили свою актуальність, що в подальшому може призвести до ретроспективного втручання у існуючі правовідносини (процесуальні чи матеріальні), які існують між сторонами (основний спір і надалі розглядається судом) та негативно впливатиме на такі, порушуючи принцип правової визначеності. Крім цього, перегляд даного рішення слід вважати зводитиметься лише до теоретичного аналізу тих правовідносин, які мали місце між сторонами та змінилися в подальшому, тобто у певному відокремленому стані. Так, суд апеляційної інстанції, зокрема, у даному випадку, для прикладу, ухваливши рішення про незаконність ухвали у оскаржуваній частині, зважаючи на ситуацію, що виникла та власні повноваження не може ні повернути справу для повторного вирішення спірного питання у суд першої інстанції, ані приймати будь-якого свого рішення, оскільки відпала можливість цього зважаючи на відсутність можливості виконання судового рішення, яке скасоване.

Враховуючи вказане, а саме те, що предмет спору відсутній у суду є підстави для закриття провадження у справі, відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України,

Крім цього, зважаючи на те, що на час постановлення оскаржуваного рішення предмет спору існував, підстав для скасування оскаржуваного рішення - немає.

Відповідно до вказаної норми суд, також, вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію ст. 373 ЦПК України, тобто визнати оскаржуване рішення суду не чинним, зважаючи, також, і на те, що таке, враховуючи відсутність предмету спору на предмет законності та обґрунтованості, по суті не переглядається, однак і залишатись в силі не може.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.2, 256, 373, 374, 377 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2019 року - визнати не чинною.

Провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» про заміну сторони у виконавчому документі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс") до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2020 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра