Справа № 408/4255/19-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
04 серпня 2020 року Міловський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді: Гуцола М.П.;
за участі: секретаря: Вороніної І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру обслуговування Біловодської селищної ради в особі ОСОБА_2 про зобов`язання взяття на облік та надання соціальних послуг,
позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) 04.07.2019 року звернулась до Біловодського районного суду Луганської області із позовом до Територіального центру обслуговування Біловодської селищної ради в особі Фоменко Т.М. (далі - відповідач) про зобов`язання взяття на облік та надання соціальних послуг.
На обґрунтування позову позивач послалась на те, що вона є інвалідом ІІ групи. З цього часу проходить постійні обстеження та регулярно лікується для підтримки свого здоров`я, яке з кожним роком погіршується.
Позивач посилається на те, що зверталась до відповідача в усній формі для взяття на облік та надання безкоштовних соціальних послуг разом з тим, їй було відмовлено. Після того, як звернулась до суду із позовом зверталась до відповідача із відповідними заявами для взяття на облік та безкоштовного соціального обслуговування разом з тим, їй було відмовлено.
Вважає, що відповідач незаконно відмовляє їй у постановці на облік та наданні безкоштовних соціальних послуг тому, просить суд зобов`язати відповідача взяти її на облік із наданням безкоштовних соціальних послуг.
Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 08.07.2019 року позовну заяву позивача залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175-177 ЦПК України.
Ухвалами Біловодського районного суду Луганської області від 12.11.2019 року, 13.11.2019 року задоволено заяви суддів Кускуової Т.В. та Соболєва Є.О. про самовідводи.

Розпорядженням голови Біловодського районного суду Луганської області Рукаса М.С. справу направлено для розгляду до Міловського районного суду Луганської області.

Ухвалою судді Міловського районного суду Луганської області від 29.11.2019 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та запропоновану позивачу усунути недоліки позовної заяви.

17.12.2019 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

23.12.2019 року ухвалою судді Міловського районного суду Луганської області позовну заяву позивача залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

11.01.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява у якій позивач вказала на те, що ході розгляду справи у суді звернулась до відповідача із письмовою заявою про взяття на облік та надання соціальних послуг на безоплатній основі.

15.01.2020 року до суду надійшла із заява у якій позивач просить витребувати у відповідача інформацію щодо інших осіб, яким надаються послуги соціального обслуговування безоплатною.

15.01.2020 року ухвалою судді Міловського районного суду Луганської області позовну заяву позивача залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

21.01.2020 року та 12.02.2020 року до суду від позивача надійшли заяви про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 13.02.2020 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.03.2020 року до суду від позивача надійшли заяви про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 05.03.2020 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 01.04.2020 року позовну заяву позивача повернуто через не усунення її недоліків.

Постановою Луганського апеляційного суду від 02.06.2020 року скасовано ухвалу Міловського районного суду Луганської області про повернення позовної заяви, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

На виконання висновків, викладених у постанові Луганського апеляційного суду від 02.06.2020 року ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду на 16.07.2020 року об 11:00 год.

30.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Зокрема відповідач посилається на те, що позивач має право на соціальне обслуговування за плату відповідно до тарифів на платні соціальні послуги.

Під інші категорії, які мають право на отримання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, визначені п. 2 ст. 28 ЗУ «Про соціальні послуги» позивач не підпадає.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року із занесенням до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи на 04.08.2020 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Учасники справи до суду не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Від заступника директора ТЦ соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Т.Козюменської надійшло клопотання згідно якого, заступник директора просить провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають частково.

Даючи оцінку вказаній заяві суд виходить із того, що до клопотання заступника директора не долучено документів на підставі яких, заступника директора ТЦСО (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Т.Козюменську наділено повноваженнями здійснювати представництво інтересів відповідача у даній цивільній справі, а тому вказане клопотання не приймається судом до уваги.

З огляду на викладене неявка представника відповідача у судове засідання визнається судом неповажною, що в розумінні п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи позовної заяви, відзиву на позовну заяву, письмові пояснення позивача, наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, повно та всебічно дослідивши обставини справи, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , а також інвалідом ІІ групи безстрокова, що підтверджується копією витягу № 0048741 від 09.10.2003 року.

Згідно довідки про склад сім`ї № 361 від 08.05.2018 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Проживає одна.

З довідки про розмір отриманої пенсії № 1100 від 06.11.2019 року з червня 2019 року по листопад 2019 року слідує, що розмір отриманої позивачем пенсії склав 10807,84 грн.

Відповідно до листа Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради № 01-37/6 від 08.01.2020 року позивачу надано роз`яснення про наявність права на соціальне обслуговування за плату відповідно до тарифів на платні соціальні послуги.

ОСОБА_1 20.05.2020 звернулась із заявою до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради про взяття її на обслуговування для надання соціальних послуг: допомоги вдома.

21.05.2020 року за вих. № 877 відповідачем ухвалено рішення про наявність права на соціальне обслуговування відповідно до тарифів на платні соціальні послуги.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків № 10896 від 10.03.2020 року позивач отримала наступний дохід: зокрема за 4 квартал 2019 року за кодом та ознакою доходу 128- державна та соціальна матеріальна допомога 1936 грн. та 106 надання майна в лізинг: сума нарахованого доходу 20251, 18 грн. сума виплаченого доходу 869, 56 грн.

Відповідно до довідки Управління ПФУ Біловодського ОУ ПФУ від 20.05.2020 року про розмір отриманої пенсії від 20.05.2020 року з грудня 2019 року по травень 2020 року розмір отриманої пенсії склав 13100 грн.

Згідно розрахунку середньомісячного сукупного доходу ОСОБА_1 становм на 21.05.2020 року виконаного завідувачем відділення соціальної допомоги вдома ОСОБА_3 середньомісячний сукупний дохід позивача склав 3870,7 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами суд виходить із наступного.

Визначення основних організаційних та правових засад надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах закріплено у Законі України «Про соціальні послуги» (далі - Закон).

Так, за змістом ст. 8 Закону суб`єктами системи надання соціальних послуг є:

1) уповноважені органи у сфері надання соціальних послуг;

2) отримувачі соціальних послуг;

3) надавачі соціальних послуг;

4) об`єднання працівників системи надання соціальних послуг;

5) об`єднання надавачів соціальних послуг;

6) об`єднання отримувачів соціальних послуг.

Суб`єкти системи надання соціальних послуг взаємодіють на всіх етапах реалізації цього Закону, зокрема щодо:

1) визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах;

2) розроблення та виконання програм надання соціальних послуг, розроблених за результатами визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах;

3) організації, фінансування та надання соціальних послуг;

4) здійснення моніторингу надання соціальних послуг, оцінки їх якості та контролю за дотриманням вимог, встановлених законодавством про соціальні послуги.

Порядок взаємодії суб`єктів системи надання соціальних послуг затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 12 Закону отримувач соціальних послуг має право на:

1) отримання соціальних послуг відповідно до умов та порядку їх надання, визначених законодавством про соціальні послуги та договором про надання соціальних послуг;

2) повагу до честі і гідності, уважне та гуманне ставлення з боку суб`єктів системи надання соціальних послуг;

3) отримання від суб`єктів системи надання соціальних послуг повної та вичерпної інформації про свої права, обов`язки, порядок і умови надання соціальних послуг у формі, доступній для сприйняття особами з будь-яким видом порушення здоров`я;

4) індивідуальний підхід, що враховує потреби кожної особи/сім`ї;

5) вільний вибір надавачів соціальних послуг;

6) відмову від соціальних послуг, крім випадків обов`язкового надання соціальних послуг, визначених законом;

7) конфіденційність інформації особистого характеру, що стала відома суб`єктам системи надання соціальних послуг під час реалізації цього Закону;

8) доступ до інформації, що міститься в його особовій справі як отримувача соціальних послуг;

9) повагу до приватного життя, на свободу думки та висловлювань;

10) захист своїх прав і законних інтересів, у тому числі в судовому порядку;

11) отримання від надавачів соціальних послуг у письмовому вигляді обґрунтування відмови у наданні соціальних послуг;

12) участь в оцінюванні його потреб у соціальних послугах;

13) спілкування зі своїми рідними, близькими та іншими особами;

14) одночасне одержання кількох соціальних послуг;

15) інші права, передбачені законодавством про соціальні послуги.

Реалізація прав отримувачів соціальних послуг здійснюється з урахуванням необхідності забезпечення найкращих інтересів отримувачів соціальних послуг.

Частиною 2 вказаної статті Закону визначено, що отримувачі соціальних послуг, їхні законні представники зобов`язані:

1) надавати повну і достовірну інформацію, необхідну для визначення їхніх потреб у соціальних послугах, права на отримання соціальних послуг та визначення умов договору про надання соціальних послуг;

2) виконувати умови договору про надання соціальних послуг;

3) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку роботи надавачів соціальних послуг;

4) своєчасно інформувати надавачів соціальних послуг про всі обставини, що впливають на надання або припинення надання соціальних послуг;

5) ставитися з повагою до надавачів соціальних послуг та їх працівників;

6) не перешкоджати наданню соціальних послуг, у тому числі іншим особам;

7) дбайливо ставитися до майна надавачів соціальних послуг, що використовується під час надання соціальних послуг.

За змістом ч. 1, 2 ст. 13 Закону надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.

2. До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.

До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать:

1) установи/заклади надання соціальних послуг (стаціонарні, реабілітаційні, тимчасового перебування);

2) інші установи/заклади соціальної підтримки (обслуговування), у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, постраждалих від домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

З метою оптимізації та комплексного підходу до надання соціальних послуг можуть утворюватися комплексні установи/заклади надання соціальних послуг, структурні або відокремлені (територіальні) підрозділи яких надають різні соціальні послуги різним групам населення.

Керівник надавача соціальних послуг державного/комунального сектору призначається на посаду на конкурсній основі за контрактом. Положення про конкурсну комісію, умови та порядок проведення конкурсу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типове положення про установи/заклади, що надають соціальні послуги, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 вказаного закону регламентовано порядок звернення про надання соціальних послуг зокрема, підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

1)заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону.

Вище викладені норми Закону кореспондуються із положеннями Порядку надання соціальних послуг особам з інвалідністю та особам похилого віку, які страждають на психічні розлади затвердженого постановою КМУ від 26.06.2019 року № 576 (далі - Порядок ).

Так, за змістом п. 1 Порядку він визначає механізм надання соціальних послуг, у тому числі з догляду, особам з інвалідністю та особам похилого віку, які страждають на психічні розлади (далі - особи з інвалідністю, особи похилого віку.

Відповідно до п. 4 Порядку соціальні послуги особам з інвалідністю, особам похилого віку можуть надаватися як за плату, так і безоплатно.

Згідно п. 6 Порядку для отримання соціальних послуг особа з інвалідністю, особа похилого віку, її законний представник, орган опіки та піклування (для недієздатних осіб - у разі відсутності законного представника) (далі - орган опіки та піклування) подає письмову заяву про надання соціальної послуги (далі - заява), в якій зазначається назва соціальної послуги та тип надавача соціальної послуги, де надаватиметься така послуга, разом з пакетом документів, що зазначений у пункті 7 цього Порядку, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської міста обласного значення, районної в місті (у разі її утворення) ради або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - уповноважений орган) у разі надання соціальних послуг державними, комунальними закладами/установами та недержавними суб`єктами, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів. Для отримання соціальних послуг, що надаються недержавними суб`єктами без залучення бюджетних коштів, особа з інвалідністю, особа похилого віку, її законний представник, орган опіки та піклування звертається до відповідного суб`єкта, що їх надає.

Відповідно до п. 7 порядку До заяви особи з інвалідністю, особи похилого віку, її законного представника, органу опіки та піклування додаються такі документи:

паспорт особи або інший документ, що посвідчує особу, яка потребує надання соціальних послуг;

копія документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у якому зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків, або копія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті);

довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ (за наявності інвалідності);

копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, яка потребує надання соціальних послуг (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена);

копія рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, яка потребує надання соціальних послуг (за наявності опікуна або піклувальника);

документ, що підтверджує повноваження представника органу опіки та піклування;

копія паспорта опікуна або піклувальника особи, яка потребує надання соціальних послуг (за наявності опікуна або піклувальника);

довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявності).

Форма заяви затверджується Мінсоцполітики.

Уповноважений орган протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви здійснює оцінювання потреб особи з інвалідністю, особи похилого віку в соціальних послугах у порядку, встановленому Мінсоцполітики.

Особа з інвалідністю, особа похилого віку, її законний представник, орган опіки та піклування, що звертається за наданням соціальних послуг, є відповідальними за достовірність зазначеної в поданих документах інформації.

Згідно п. 8 Порядку для одержання інформації про доходи особи з інвалідністю, особи похилого віку уповноважений орган протягом трьох робочих днів після отримання заяви особи з інвалідністю, особи похилого віку, її законного представника, органу опіки та піклування разом з пакетом документів надсилає запит до:

ДФС - для одержання відомостей про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном;

Пенсійного фонду України - для одержання відомостей про доходи осіб з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики.

ДФС та Пенсійний фонд України протягом п`яти робочих днів після надходження запиту надають уповноваженому органові інформацію про доходи особи з інвалідністю, особи похилого віку.

Пунктом 9 Порядку визначено, що уповноважений орган протягом п`яти робочих днів після отримання інформації відповідно до отриманої заяви, пакета документів та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи з інвалідністю, особи похилого віку у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів.

Про прийняте рішення уповноважений орган письмово повідомляє протягом одного робочого дня особу з інвалідністю, особу похилого віку, її законного представника, орган опіки та піклування.

Рішення про надання соціальних послуг відповідно до державних стандартів надсилається протягом одного робочого дня надавачеві соціальних послуг.

Форми повідомлення про надання соціальних послуг чи відмову в їх наданні та рішення про надання соціальних послуг чи відмову в їх наданні затверджуються Мінсоцполітики.

Так, наказом Міністерства соціальної політики України від 14.07.2016 року № 762 затверджено форми документів, необхідних для оформлення на обслуговування в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг), що додаються.

Так, згідно затвердженої форми заяви про прийняття на обслуговування до територіального центру соціального обслуговування, остання повинна містити рішення керівника структурного підрозділу з питань соціального захисту населення місцевої державної адміністрації або виконавчого органу відповідного органу місцевого самоврядування щодо надання/відмови в наданні соціальних послуг (необхідне підкреслити).

При цьому, із дослідженої судом заяви позивача щодо надання соціальних послуг від 20.05.2020 року в частині відображення рішення керівника структурного підрозділу остання не містить необхідного підкреслення щодо надання чи відмови у наданні соціальних послуг.

Вказана обставина свідчить про те, що відповідачем в порушення вищевикладених норм Закону та Положення не розглянуто заяву та не прийнято рішення за наслідками розгляду заяви позивача.

Так, за змістом ч. 4 ст. 21 Закону 4 рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.

Враховуючи встановлені вище обставини, відсутність рішення за наслідками розгляду заяви позивача, керуючись положеннями ч. 2 ст. 5 ЦПК України з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2020 року про прийняття її на обслуговування до територіального центру соціального обслуговування та прийняти рішення у порядку та строки, визначені Законом та Положенням.

Щодо вимоги про позивача про зобов`язання відповідача надавати позивачу безкоштовне соціальне обслуговування вона на переконання суду є передчасною, оскільки матеріали справи не містять рішення про відмову у наданні соціальних послуг.

Оскільки позивач в силу ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, який є немайновим розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Територіального центру обслуговування Біловодської селищної ради в особі ОСОБА_2 про зобов`язання взяття на облік та надання соціальних послуг задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2020 року про прийняття її на обслуговування до територіального центру соціального обслуговування.

У задоволенні решти позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його постановлення до Луганського апеляційного суду шляхом її направлення через Міловський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.П. Гуцол