У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Жовноватюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, третя особа : ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішуючи дану заяву за наведеними в ній підставами, судом встановлено , що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.) визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, ухвалою суду від 25.08.2020 вищезазначений позов залишений без руху, оскільки заявник не дотримався вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Змістовний аналіз п.15 ППВСУ від 12.06.2009 №2 "Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавста при розгляді справ в суді першої інстанції" свідчить про те, що вжиття заходів забезпечення позову можливе, зокрема, одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Судом акцентовано увагу на тому, що позивачем не зазначена конкретна підстава визнання за нею права власності на цю квартиру відповідно до норм ЦК України тощо.

Дослідивши матеріали заяви, суд також дійшов до висновку, що і заява про забезпечення позову подана без додержання вимог п.п. 3,4,7 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, не містить обґрунтування обраних видів забезпечення позову в частині їх співмірності із заявленими позовними вимогами та інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

Заявник посилається на недобросовісні дії відповідача, внаслідок яких реальне та ефективне виконання даного рішення по справі в разі його задоволення буде неможливим. В той же час, не зазначає ні конкретно, що це за "недобросовісні" дії, ні долучає докази на підтвердження таких тверджень.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-159, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - повернути заявнику

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішенн

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.С.Жовноватюк