Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/168/20

30 липня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який 15.10.2015 року розірвано в судовому порядку. У шлюбі у них народилося двоє дітей - синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2014 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитини до досягнення дітьми повноліття. Вказує на те, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, значно менший ні прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, аліменти, які стягуються з відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Наданий час син ОСОБА_3 навчається в Переріслянській загальноосвітній школі І-ІІІ, а син Доменік відвідує дошкільний навчальний заклад «Золота рибка», а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів. Відповідач працює по тимчасових заробітках за кордоном, однак на утримання неповнолітніх дітей не надає жодної матеріальної допомоги.

Просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 500 гривень на 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому позовні вимоги позивача не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Зазначає, що позивачем в позовній заяві не наведено жодної з підстав для зміни розміру аліментів. Його матеріальне становище на даний час не покращилося, а залишилося таким самим. Він здійснює догляд за перестарілою бабусею ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку та має інвалідність і у зв`язку з чим можливість його заробітку є значно обмеженою. Вважає доводи позивача про те, що він працює за кордоном надуманими та не підтверджені жодними доказами. На підставі вищенаведеного вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не наведено жодних фактів, які б свідчили про зміну матеріального становища платника аліментів, позов не містить жодних доказів на підтвердження позовних вимог.

Позивач по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, який просить задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 26.02.2020 року звернувся в суд із заявою про проведення судового засідання, призначеного на 28.02.2020 року у режимі відео-конференції з Залізничним районним судом м. Львова, оскільки він постійно проживає в м. Львові.

28.02.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.03.2020 року.

20.03.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Блонського М.А. поступило клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, що він зайнятий як захисник по кримінальному провадженню у Городоцькому районному суду Львівської області та як представник позивача по цивільній справі у Франківському районному суді м. Львова, а тому фізично не має змоги прибути на судове засідання по даній справі. Крім того, просив проведення наступного судового засідання по даній справі у режимі відео-конференції з Залізничним районним судом м. Львова.

Крім того, 23.03.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Блонського М.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року на усій території України установлено карантин.

03.04.2020 року, 21.05.2020 року, 01.07.2020 року судом виносилися ухвали про проведення судового засідання по даній справі в режимі відео-конференції з Залізничним районним судом м. Львова.

Однак, відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Блонський М.А. жодного разу на відеозв`язок не виходили.

Натомість, 01.06.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Блонського М.А., а 28.07.2020 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заяви про відкладення в черговий раз судових засідань, у зв`язку з продовженням на території Львівської області карантину.

Слід зазначити також те, що відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Блонський М.А. про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи.

У зв`язку з чим суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 28.01.2020 року. Таким чином, справа перебуває на розгляді більше 6 місяців.

Судові засідання по справі призначалися неодноразово, зокрема на 28.02.2020 року, 27.03.2020 року, 21.05.2020 року, 03.06.2020 року, 30.07.2020 року, однак відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Блонський М.А. в жодне судове засідання не з`явились.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Суд зазначає, що відповідач та його представник мали неодноразову можливість прийняти безпосередньо участь у всіх судових засіданнях у розгляді справи, вони скористалися наданим їм процесуальними правами.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, приймаючи до уваги обов`язок сторін добросовісно користуватися наданими ним процесуальними правами, суд визнає причини неявки відповідача та його представника неповажними та розцінює їх як зловживання наданими процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та враховуючи, що відповідачем надано відзив на позов, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи в їх відсутності, при цьому підстави для постановлення заочного рішення відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 15.10.2015 року розірвано в судовому порядку ( а.с.9).

У шлюбі у них народилося двоє дітей - сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких записані сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.10-11).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.12).

З`ясовано також, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту наседення Перемишлянської РДА, як одержувавач щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, який доглядав за особою з інвалідністю І групи, а також за особою, яка досягла 80 р. ОСОБА_6 , 1933 року народження і одержує допомогу з 09.02.2015 року по даний час, що стверджується довідкою №03-1809 від 15.10.2019 року ( а.с.28).

Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

А згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення від 12.12.2014 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначила мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Крім того, зазначений розмір аліментів, який присуджено сплачувати відповідачу на утримання неповнолітніх дітей відповідно до рішення суду від 12.12.2014 року є недостатнім для задоволення потреб неповнолітніх дітей, оскільки з 2014 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із змісту ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, беручи до уваги всі обставини справи, матеріальне становище дітей та платника аліментів, те, що, він є фізично здоровою людиною, може працювати, суд вважає, що розмір аліментів може бути збільшено та визначено судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що «у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили».

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, керуючись ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2014 року (справа №348/2660/14-ц) у твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: с. Болотня, Перемишлянського району, Львівської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , інд. код НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з часу вступу рішення в законну силу і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: с. Болотня, Перемишлянського району, Львівської області, на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 07.08.2020 року.