Справа № 201/4750/20
Провадження № 2/201/2258/2020
УХВАЛА

06 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 25.05.2020 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

16.07.2020 до суду разом із відзивом надійшла заява від представника відповідача про закриття провадження у справі оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 , та просив визнати договір купівлі-продажу №022904-6 від 29.04.2008 розірваним та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь сплачені грошові кошти у сумі 109 582,77грн. і пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у сумі 399 977,00 грн, розраховану від суми попередньої сплати та 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2015 у справі №2-2646/11, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2015 у справі №2-2646/11 набрало законної сили 22.07.2015.

24.03.2016 ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська та просив розірвати договір купівлі-продажу №022904-6 від 29.04.2008 та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у сумі попередньої оплати товару у розмірі 109 582,77грн..та проценти за користування грошовими коштами у сумі 97 427,23грн. Всього 207 010грн.,00коп.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.07.2018 у справі 206/1676/16-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №206/1676/16-ц від 04.12.2019 та постановою Верховного Суду у справі №206/1676/16-ц від 01.04.2020, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 04.12.2019.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглядаючи вимоги представника відповідача про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 6 725 грн., суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що стороною відповідача було надано до суду договір про надання правової допомоги, рахунок, прибутковий касовий ордер та квитанцію до нього, що є доказами здійснення відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 6 725 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 200, 222, 254, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в сумі 6 725 (шість тисяч сімсот двадцять пять) гривень 00 копійок.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Батманова