Провадження №: 2-з/755/71/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 , яка має намір звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва із вимогами до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , із залученням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , та зняття їх з реєстраційного обліку за цією адресою, а також зобов`язання відповідача 1 ОСОБА_2 , зареєструвати свого сина відповідача 2 ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо вчинення реєстраційних дій, вчинення дій, пов`язаних з відчуженням об`єкту нежитлової нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер об`єкта в РПВН 36852767), яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися як позивач до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє мати ОСОБА_2 , із залученням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації; предметом позову є визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , та зняття їх з реєстраційного обліку за цією адресою, а також зобов`язання відповідача 1 ОСОБА_2 , зареєструвати свого сина відповідача 2 ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 (підтверджується інформацією номер 194577292 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстрацію права власності від 15.05.2018 року щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 26828442 та, з огляду на складні особисті обставини, має намір продати цю квартиру. Водночас, оскільки у квартирі АДРЕСА_4 залишаються зареєстрованими відповідачі дочка та онук ОСОБА_1 ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 (підтверджується витягом від 23.07.2020 року № 12765173 з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб в квартирі позивача), у наданні дозволу на продаж квартири Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 було відмовлено ( підтверджується заявою ОСОБА_1 в.о. начальника Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві від 21.07.2020 року, рішення Служби у справах дітей на момент подання цієї заяви ще не надійшло). Зареєстровані у належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_4 відповідачі ОСОБА_2 та разом із нею її малолітній син ОСОБА_3 не проживають (підтверджується довідкою №205 від 20.07.2020 року ТОВ «Аркада-Житлосервіс»). ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 добровільно залишили жиле приміщення, забрали свої особисті речі та вчинили дії, що свідчать про втрату ними інтересу до збереження прав користування цим житлом - зайняли належну тій самій ОСОБА_1 частину житлового будинку у іншому місті - АДРЕСА_5 , проживають там постійно. ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_2 не навчається та не працює у м. Києві. Відтак, не проживання ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 у належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_4 не є тимчасовим.

Майбутні відповідачі та заявник не є членами однієї сім`ї, оскільки спільне господарство не ведуть. Так, майбутня відповідач 1 ОСОБА_2 тривалий час (понад рік) не вважає себе членом сім`ї заявника ОСОБА_1 , протягом періоду перебування квартири АДРЕСА_4 у власності заявника з 30.10. 2018 року та у теперішній час спільне господарство з нею не веде, жодним чином не надає їй допомоги як матері, її проблемами та станом здоров`я не цікавиться, не спілкується та ухиляється від будь-яких контактів. Заявник самостійно завжди несла і самостійно зараз несе повністю всі витрати по утриманню квартири АДРЕСА_4 : сплачувала і сплачує комунальні платежі, що підтверджується квитанціями, та забезпечує необхідний ремонт. Майбутня відповідач 1 ОСОБА_2 жодного разу не компенсувала заявнику сплачених комунальних платежів по квартирі АДРЕСА_4 , а також постійно ухилялася від оплати за користування квартирою заявника.

Найважливішим є те, що майбутня відповідач 1 ОСОБА_2 з 05.06.2020 є власницею квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується інформацією від 22.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстрацію 05.06.2020 права власності щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 36852767. Водночас, ані майбутня відповідач 1, ані її малолітній син майбутній відповідач 2 за адресою АДРЕСА_3 не зареєстровані. Відтак, залишаючись зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_4 , майбутні відповідач 1 та відповідач 2 чинять заявнику перешкоди у вільному розпорядженні цією належною їй нерухомістю.

Вирішення шляхом переговорів питання про зняття з реєстрації за адресою АДРЕСА_7 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх реєстрації у належній на праві власності ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_6 унеможливлене ухилянням ОСОБА_2 від будь-яких контактів та її відверто агресивною поведінкою по відношенню до ОСОБА_1 ..

Водночас, в силу приписів положень ст.ст. 1, 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ОСОБА_1 прийняла рішення щодо висунення вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_2 зареєструвати її сина ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки вирішення питання про зняття з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_4 без участі ОСОБА_2 в позасудовому порядку є неможливим, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з зазначеним позовом, рішення про пред`явлення якого зумовило подання цієї заяви про забезпечення позову.

Як стало відомо заявнику, майбутня відповідач 1 ОСОБА_2 має намір продати власну квартиру та вже здійснила необхідну підготовку для її продажу. Водночас у цій квартирі, яку майбутня відповідач 1 вже виставила на продаж, на сьогодні ані власниця, ані її син не зареєстровані і тому жодних перешкод для її відчуження немає (підтверджується оголошеннями, розміщеними у спеціалізованих Інтернет-ресурсах). З огляду на це вочевидь виникла необхідність в невідкладних заходах по забезпеченню позову до його пред`явлення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , та зняття їх з реєстраційного обліку за цією адресою, а також зобов`язання відповідача 1 ОСОБА_2 , зареєструвати свого сина відповідача 2 ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має намір звернутися як позивач до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє мати ОСОБА_2 , із залученням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації; предметом позову є визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , та зняття їх з реєстраційного обліку за цією адресою, а також зобов`язання відповідача 1 ОСОБА_2 , зареєструвати свого сина відповідача 2 ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Предметом майбутнього спору буде визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 (підтверджується інформацією номер 194577292 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстрацію права власності від 15.05.2018 року щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 26828442.

Майбутня відповідач 1 ОСОБА_2 з 05.06.2020 є власницею квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується інформацією від 22.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про реєстрацію 05.06.2020 права власності щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 36852767.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_2 має намір продати власну квартиру АДРЕСА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Суддя: