Справа № 583/773/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.,

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до ОСОБА_4

третя особа виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області

про усунення перешкод у зустрічах та спілкуваннях, прийняття участі у вихованні та розвитку неповнолітньої дитини,

встановив:

02.03.2020 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 25.06.2016 року перебували у шлюбі, від якого народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Відповідно до судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2020 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього ОСОБА_5 .

Позивачі зазначають, що після припинення сімейних відносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_4 ними за спільною домовленістю було узгоджено порядок спілкування, участі у вихованні та розвитку малолітнього ОСОБА_5 з батьком, бабусею ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_3 . Однак з часом відповідачка почала чинити перешкоди для особистого спілкування та прямих контактів рідних з ОСОБА_5 , мотивуючи це незадовільним рівнем піклування позивачів за здоров`ям дитини, в результаті чого він часто хворіє.

Посилаючись на те, що такі дії відповідачки суперечать інтересам дитини та порушуються права позивачів, а також зважаючи на бажання позивачів спілкуватися, приймати участь у вихованні та розвитку дитини, позивачі просили усунути перешкоди у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , шляхом встановлення графіку зустрічей з ними наступним чином: періодичні побачення два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 16.00 до 19.00 години з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів під час побачень без участі, супроводження та присутності матері дитини ОСОБА_4 ; періодичні побачення два рази на місяць другої та четвертої п`ятниці після шкільних занять до 19.00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , без участі, супроводження та присутності матері ОСОБА_4 ; щороку у літній період з 15 по 30 червня, з 15 по 31 липня, з 15 по 31 серпня з проживанням за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , з правом переміщення дитини з батьком, бабою та дідом разом або з кожним окремо по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі, супроводження та присутності матері ОСОБА_4 ; у разі зміни суттєвих обставин (хвороба, зміна розпорядку життя дитини та інше) за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_4 визначений та встановлений порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку з обов`язковим дотриманням загального встановленого часу спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ; зобов`язати ОСОБА_4 дотримуватися визначеного судом способу, режиму і графіку прийняття участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_5 .

Позивачі та представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони бажають брати участь у вихованні дитини, однак відповідачка перешкоджає їм у цьому. Щоб поспілкуватись з дитиною вони змушені вмовляти відповідачку, щоб вона дозволили їм взяти дитину до себе додому. Просять встановити чіткий графік, коли б вони могли спілкуватися з дитиною, і це не залежало б від настрою матері дитини. Вважають, що в інтересах дитини, враховуючи її вік, буде встановлення такого способу спілкування, який зазначено в їх позовній заяві. Також просили не враховувати висновку органу опіки і піклування Охтирської міської ради щодо способу участі батька, бабусі та дідуся у вихованні та розвитку малолітнього ОСОБА_5 від 26.05.2020 року № 01-14/1406, оскільки рішення органу опіки та піклування прийнято у відсутності позивачів, без урахування їх думки.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вона не перешкоджає позивачам спілкуватись з малолітнім сином, однак заперечує проти того, щоб позивачі забирали дитину на тривалий період, так як дитина мала, хворіє на алергію і у звязку з цим потребує відповідного харчування та лікування. Раніше, коли вона (відповідачка) давала позивачеві дитину, то через неналежний догляд за дитиною з боку батька дитина поверталася до неї хворою і вона змушена була возити дитину в лікарню. Позивачі не розвивають дитину, не читають дитині книжки, не дотримуються режиму дня дитини. Крім того, зазначила, що позивачі не відповідають на її дзвінки, коли дитина в них, а вона (відповідачка) відповідальна за дитину та хвилюється за неї. Вважає, що влітку батько має право брати участь у вихованні дитини в той самий спосіб, як і в інших час - побачення по середам та у вихідні, та заперечує проти тривалого перебування дитини у позивачів.

Представник виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області - органу опіки та піклування Охтирської міської ради - Гмиря В.П. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування від 26.05.2020 року № 01-14/1406 щодо способу участі батька, баби та діда у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , так як він відповідатиме інтересам дитини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, покази допитаних в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що 25.06.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований в Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 93. (а.с.17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дідом та бабою малолітнього ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.07.1991 року серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 23.06.1992 року № НОМЕР_2 . (а.с. 24-25).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 21).

Відповідно до довідки ПП «Жилкомсервіс» від 22.01.2020 року № 28 ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_5 (а.с.19).

На підставі судового наказу №583/221/20, виданого Охтирським міськрайонним судом 07.02.2020р., з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аляментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами суд зазначає наступне.

В ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 7-10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом статей 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно вимог ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За приписами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

В ст. 157 СК України зазначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таки чином, з системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України» та рішення від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України» зазначено, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

За приписами ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення від спілкування та виховання.

Згідно вимог ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Судом встановлено, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивачів можливості регулярно спілкуватися з дитиною, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, який проживає з матір`ю, та діда і баби з онуком. Це виявляється в тому, що відповідачка обмежує їх спілкування з малолітнім ОСОБА_5 , не дає дитини, пояснюючи це тим, що батько, баба та дід недбало ставляться до дитини, та звинувачуючи їх у тому, що через таке ставлення дитина почала хворіти. Дана обставина підтверджується поясненнями позивачів та пояснення самої відповідачки ОСОБА_4 , даними нею в судовому засіданні, які свідчать про існування між сторонами спору з приводу участі батька, діда та баби у вихованні дитини.

На думку суду, зв`язок між батьком та сином, бабою, дідом та онуком має важливе значення для підтримання між ними відносин, як близьких осіб, що сприяє реалізації їх права на сімейне життя та сприяє нормальному розквіту людини в суспільстві.

У такому випадку право дитини на сімейне виховання буде включати і право на спілкування з іншими членами сім`ї: батьком, дідом, бабою.

Суд виходить з того, що у даному випадку, спілкування батька, діда та баби з малолітнім ОСОБА_5 і бажання підтримувати зв`язок з дитиною є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дитини будучи важливим елементом в її вихованні.

Тому порушене право позивачів підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачки не перешкоджати їм у спілкуванні та участі у вихованні дитини.

При цьому суд вважає за необхідне визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_5 , оскільки право батька, діда та баби на спілкування з дитиною є їх незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком, дідом та бабою відповідає її інтересам.

За приписами ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 26.05.2020 року № 01-14/1406 орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити наступний порядок зустрічей батька ОСОБА_1 , діда та баби ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_5 :

періодичні побачення два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 16-00 до 19-00 години з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, заходів, які сприятимуть розвитку дитини, розширенню його культурно-освітнього, духовного потенціалу без участі та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері;

періодичні побачення два рази на місяць другої та четвертої п`ятниці кожного місяця після шкільних занять до 19.00 год. неділі з правом ночівлі за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері о 19.00 год. у неділю;

в один з літніх місяців малолітній син ОСОБА_5 може проживати та відпочивати з батьком ОСОБА_1 , дідусем та бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з правом переміщення дитини по території України без участі та присутності матері;

в один із літніх місяців дитина буде відпочивати з матір`ю;

в третій літній місяць спілкування буде відбуватися відповідно до запропонованого позивачами графіка: два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 16.00 до 19.00 год. та два рази на місяць другої та четвертої пятниці з поверненням дитини після закінчення зустрічей матері о 19.00 год.

В той же час, як вже було встановлено судом, малолітній син сторін, на час розгляду справи, не досяг 4-річного віку, хворіє на алергію і потребує відповідної дієти. Вказана обставини є суттєвою та не була врахована органом опіки і піклування при наданні висновку щодо вирішення спору про встановлення порядку участі позивачів у вихованні дитини, а саме: тривалого проживання та відпочинку дитини разом з батьком в літній період за відсутності матері, яка контролює харчування малолітньої дитини з урахуванням наявного у дитини захворювання та лікування дитини.

При визначенні способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною суд враховує вік дитини, стан його здоров`я, відсутність доказів, що батько, дід та баба несуть загрозу інтересам дитини, з огляду на позитивні характеристики ОСОБА_1 за місцем роботи, наявність належного побутового та матеріального забезпечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також виходить із розумного балансу права на участь обох батьків, дідуся та бабусі у вихованні дитини.

Встановлюючи порядок участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , суд виходить із встановлених у справі фактичних обставин, зокрема, режиму дня дитини, її віку та стану здоров`я, враховує інтереси усіх сторін, ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, керуючись, в першу чергу інтересами малолітньої дитини, з метою створення нормальних умов для її виховання та розвитку, забезпечення турботи про неї, при цьому частково погоджується із запропонованими висновком органу опіки і піклування систематичними побаченнями позивачів кожної першої та третьої середи місяця з 16-00 до 19-00 години з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері; та кожної другої та четвертої п`ятниці місяця з 16.00 год. п`ятниці до 19.00 год. неділі за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері о 19.00 год. у неділю.

Щодо визначення способу участі позивачів у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_11 у літній період, суд зазначає наступне.

Враховуючи вік дитини (3 роки 10 місяців) та стан її здоровя суд вважає за можливе встановити тривалість спілкування в літній період на 15 днів, а саме: з 15 по 30 червня та з 15 по 31 серпня щороку з проживанням за місцем мешкання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з правом переміщення дитини з батьком по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 .

Визначення саме такого способу участі позивачів у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_5 , на думку суду, відповідає балансу інтересів усіх сторін з урахуванням найкращих інтересів саме дитини, при цьому забезпечує поновлення прав батька на спілкування з дитиною, збереження сімейних зв`язків між ним і сином, бабою і дідом та онуком.

Посилання відповідачки на те, що позивачі не здійснюють належний догляд за дитиною і це негативно впливає на фізичне здоров`я дитини, - є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Під час розгляду справи не спростовано наявність у позивачів права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями частини другої статті 157, 257 СК України, не доведено відповідачем неспроможність батька, баби та діда спілкуватися з дитиною та доглядати за нею, що могло б перешкоджати нормальному її розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з метою створення умов для реалізації прав батька, баби та діда на особисте спілкування з малолітнім ОСОБА_5 , що відповідатиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., ст.ст. 1, 7, 150, 153, 155, 157, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, , 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною наступним чином:

кожної першої та третьої середи місяця з 16-00 до 19-00 години з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері;

кожної другої та четвертої п`ятниці місяця з 16.00 год. п`ятниці до 19.00 год. неділі за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 , з поверненням дитини до матері о 19.00 год. у неділю;

з 15 по 30 червня та з 15 по 31 серпня щороку з проживанням за місцем мешкання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з правом переміщення дитини з батьком по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без присутності та супроводу матері ОСОБА_4 .

У разі відсутності можливості спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений час, то інший час для спілкування з сином визначається за попередньою домовленістю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі по 840,80 грн. кожному.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Н.Б. Плотникова