ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Харків

Справа № 642/6612/19

Провадження № 22-ц/818/2872/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Головне управління державної фіскальної служби у Полтавській області, Прокуратура Полтавської області, Головне управління державної казначейської служби у Полтавській області,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 січня 2020 року, ухвалене суддею Бородіною О.В.,

у цивільній справі за позовом про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю,-

в с т а н о в и в :

У вересня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з Державного бюджету України на її користь моральну шкоду, завдану протиправною бездіяльністю правоохоронних органів в сумі 50 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що СУ фінансових розслідувань ГУДФС у Полтавській області під процесуальним керівництвом Прокуратури Полтавської області в межах кримінального провадження № 0000070 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, на підставі ухвали слідчого судді 16.06.2017 року було проведено обшук автомобіля Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу ОСОБА_1 . В ході проведення обшуку було вилучено автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією. Вказаний обшук було завершено 16.06.2017 року о 13-40 год. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року було відмовлено у клопотанні прокурора про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно. 10 липня 2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави розглянув скаргу на бездіяльність осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здіснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, та визнав протиправною бездіяльність щодо негайного неповернення тимчасово вилученого майна ( автомобіля Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та ключів до автомобілю з двосторонньою сигналізацією) 18.06.2017 року і 21.06.2017 року. та зобов`язано осіб, що проводять досудове розслідування, і прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000070 негайно повернути тимчасово вилучене під час обшуку 18.06.2017 року, а саме автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої вони вилучені.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017р. по справі № 552/3763/17 провадження № 1-кс/552/1116/17 прокурором у кримінальному провадженні Бондаренком О.П. було подано апеляційну скаргу. 14 липня 2017 р. апеляційний суд Полтавської області ухвалу слідчого судді Київського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року - скасував. Постановив нову ухвалу, якою задовольнили клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області та ухвалили накласти арешт на майно, а саме: автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , , який був вилучений під час проведення обшуку 16.06.2017 року, шляхом встановлення заборони відчуження, розпоряджання та використання вказаного майна та передати його на відповідальне зберігання - до майданчика тимчасового тримання Оперативного управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47.

04.09.2017 р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_1 звертався з клопотанням до слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області в якому, посилаючись на статті 7-9, 16, 169, 171, 236 КПК України просив повернути речі та документи, які не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалах слідчого судці Октябрського районного суду м. Полтави: від 07.06.2017 р. справа № 554/4505/Д7, провадження № 1-кс/554/3956/2017; від 07.06.2017 р. справа № 554/4502/17, провадження № 1-кс/554/3953/2017; від 07.06.2017 р. справа № 554/4504/17, провадженя № 1-кс/554/3955/2017 про проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, у встановленому законодавством України порядку, тимчасово вилучені під час обшуку в автомобілі Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 та в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , крім тих на які накладено арешт. Вказане клопотання, яке було отримано слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області 07.09.2017 р., до теперішнього часу залишилось без відповіді.

03 листопада 2017 р. детективом Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Бондаренко-Барбуль А; на підставі заяви ОСОБА_1 про скоєння кримінального правопорушення щодо неодноразового невиконання ухвал слідчого судці у кримінальному провадженні № 00070 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження за №0000758 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України.

16 грудня 2017 р. ОСОБА_1 на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області було направлено клопотання з вимогою виконати судові рішення, які набрали законної сили та повернути майно та документи, вилучені під час обшуків.

Також, 16.12.2017 р. на адресу старшого прокурора групи начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області Остапенка С.В., як прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2016 року за № 0000070 було направлено заяву з вимогою здійснити заходи прокурорського реагування з приводу невиконання численних судових рішень та виконати судові рішення, які набрали законної сили. Листом від 22.12.2017р. № 04/5-1014-17 заяву від 16.12.2017 р. було направлено на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області.

Такі дії прокурорів позивач розцінював як фактичну відмову виконувати свої обов`язки щодо процесуального керівництва по кримінальному провадженню.

Листом від 27.12.2017 р. № 3109/16-31-23-01-03 ГУ ДФС у Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що з приводу повернення та отримання речей, щодо яких прийнято відповідне процесуальне рішення, завчасно необхідно погодити дату та час із старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 .

Позивач посилалася на те, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017 р. по справі № 552/4148/17 провадження № 1-кс/552/1222/17 була невиконаною в частині негайного повернення свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 та ключів від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої воно було вилучено до 09.07.2019 р.

В січні 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Шипіцин О.В. звернувся з адвокатським запитом до ГУ НП в Полтавській області з вимогою повідомити які заходи було прийнято та приймаються органом досудового розслідування під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000758. Листом від 10.01.2019 р. № 24/2-Аз/115/24/05-2019 на даний запит було повідомлено, що слідчим ГУ НП в Полтавській області Лиховидом Р.І. 31.07.2018 р. було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000758 у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, проте, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 06 травня 2019 р. по справі № 554/1060/19 постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області Лиховида Р.І. від 31.07.2018 р. про закриття кримінального провадження було скасовано. На підставі чого досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758 відновлено.

09 липня 2019 р. начальником третього відділу РКП СУФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 було повернуто свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією представнику власника.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачі протиправно не повертали Автомобіль в період з 18.06.2017 р. по 14.07.2017 р. та протиправно не повертали свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією в період часу з 18.06.2017 р. по 09.07.2019 р..

Моральна шкода, яку було завдано позивачу, полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, вона була вимушена протягом більш ніж два роки прикладати значних зусиль для повернення своєї власності та відновлення порушених прав, а ігнорування правоохоронними органами норм законодавства та судових рішень, які набрали законної сили та повинні були бути негайно виконані лише переконували позивача у марності її зусиль, не зважаючи на наявне правове підґрунтя її дій. Завдало їй додаткових глибоких душевних страждань, змінили нормальні життєві зв`язки позивача та її життєвий уклад, оскільки протягом тривалого часу вона відчувала розчарування, безсилля та безпорадність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено та необґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких вона могла зазнати у зв`язку з процесуальними діями, рішеннями органу досудового розслідування, тому правові підстави, передбачені статтями 1173, 1174,1176 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Крім того, як зазначено позивачем 9 липня 2019 року свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією нею отримано, при цьому відсутні будь-які посилання у позові на причини неможливості отримання вказаних речей позивачем після отримання першого листа.

Також суд зазначав, що позивач обґрунтовує завдану їй моральну шкоду із тривалим невиконанням ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Полтави від 10.07.2017 У справі за № 552/4148/17 винесеної за результатами розгляду її скарги. Водночас, зазначене не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими, оскільки оскарження ОСОБА_1 процесуальних рішень слідчого є механізмом реалізації її права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, викладені у позові та вказує, що позивач обґрунтовує завдану їй моральну шкоду також невиконанням відповідачами норм ст.2,9,16,21, 36, п.2,3 ч.1 ст.169, абз.2 ч.5 ст.171, ч.3,6 ст.173, 532, 533 КПК України та ст.25 ЗУ «Про прокуратуру» внаслідок протиправного неповернення майна (фактичної бездіяльності).

Щодо недоведеності неможливості повернення свого майна вказує на численні звернення позивача з цього питання до різних державних органів протягом двох років до 9 липня 2019 року.

Також зазначає про наявність прямого об`єктивного взаємозв`язку між протиправною бездіяльністю відповідачів та заподіянням позивачу моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях внаслідок ігнорування відповідними органами норм законодавства та міжнародного права, а також незаконною бездіяльністю посадових осіб органів ДФС та прокуратури. Вказує на марні сподівання позивача на своєчасне виконання судових рішень, прикладення додаткових зусиль для реалізації своїх прав та відчуття розчарування, безсилля і безпорадності.

Підсумовуючи викладене, стверджує, що факт протиправної бездіяльності зі сторони відповідачів, яке полягало у негайному поверненні тимчасово вилученого майна, підтверджується ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10 липня 2017 року, яка набрала законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу голова Комісії з реорганізації ГУ ДФС у Полтавській області просить залишити її без задоволення, оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним з`ясуванням обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник прокурора Полтавської області також просив відмовити у її задоволенні, оскільки позов є безпідставним та необґрунтованим, а також те, що процедура розгляду скарги та форма прийнятого слідчим суддею рішення не передбачає встановлення у ньому протиправності поведінки та вини органу досудового розслідування (елементів (складових) деліктної відповідальності). Відтак, ухвали суддів у кримінальному судочинстві не є преюдиціальними для суду цивільної юрисдикції, а тому елементи цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню позивачем на загальних підставах. Також вважає, що позивач не надана належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди, що виражалась у душевних стражданнях.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУДФС у Полтавській області під процесуальним керівництвом Прокуратури Полтавської області в межах кримінального провадження № 0000070 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, на підставі ухвали слідчого судді 16.06.2017 року було проведено обшук автомобіля Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу ОСОБА_1 . В ході проведення обшуку було вилучено в тому числі і вказаний автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію даного транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року було відмовлено у клопотанні прокурора про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

10 липня 2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави розглянув скаргу на бездіяльність осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, та визнав протиправною бездіяльність щодо негайного неповернення тимчасово вилученого майна (автомобіля Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та ключів до автомобілю з двосторонньою сигналізацією) 18.06.2017 року та 21.06.2017 року. Та зобовязано осіб, що проводять досудове розслідування, та прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000070 негайно повернути тимчасово вилучене під час обшуку 18.06.2017 року, а саме автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобілю з двосторонньою сигналізацією його власнику, або особі у якої вони вилучені.

14 липня 2017р. апеляційний суд Полтавської області ухвалу слідчого судді Київського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року - скасував. Постановив нову ухвалу, якою задоволено клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області та ухвалено накласти арешт на майно, а саме: автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 , який був вилучений під час проведення обшуку 16.06.2017 року, шляхом встановлення заборони відчуження, розпоряджання та використання вказаного майна та передати його на відповідальне зберігання - до майданчика тимчасового тримання Оперативного управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47.

27 грудня 2017 за №3109/16-31-23-01-03 ОСОБА_1 . ГУ ДФС у Полтавській області було направлено лист на клопотання б/н від 16.12.2017 про повернення тимчасово вилученого майна, в якому було вказано: щодо виконання ухвал Київського районного суду м. Полтави від 10.07.2017,16.11.2017,04.12.2017 та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2017. Також у вказаному листі було вказано дані слідчого з яким необхідно погодити дату та час з приводу повернення та отримання речей, щодо яких прийнято процесуальне рішення (в листі зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посада та телефони).

Також, на адвокатський запит №04-06/2019-2 від 04.06.2019 ГУ ДФС надано відповідь №4941/ш/16-31-23-04 від 12.06.2019 згідно якої повідомлено, що відносно повернення товарно-матеріальних цінностей законному володільцю, та відносно яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, завчасно погодити дату та час із посадовою особою РКП СУФР ГУ ДФС у Полтавській області (в листі зазначено прізвище, ім`я, по-батькові, посада та телефони).

Як зазначено позивачем 9 липня 2019 року свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Nissan Pathfinder д.н. НОМЕР_1 та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією нею отримано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Судова колегія погоджується з висновком суду, що фактично позивач обґрунтовує заподіяння моральної шкоди невиконанням ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 10 липня 2017 року.

Позивач також в апеляційній скарзі підсумовуючи свої доводи зазначив, що факт протиправної бездіяльності зі сторони відповідачів полягає у негайному неповерненні тимчасово вилученого майна (автомобіль Nissan Pathfinder державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль та ключі від даного автомобілю з двосторонньою сигналізацією) 18 червня 2017 року та 21 червня 2017 року відповідно, підтверджується ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Полтави від 10 липня 2017 року по справі № 552/4148/17, яка набрала законної сили.

Дійсно, ухвала набрала законної сили, але судова колегія вважає, що встановлені в ній факти не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки після її постановлення 10 липня 2017 року, апеляційним судом Полтавської області від 14 липня 2017 року було постановлено ухвалу, якою накладено арешт на автомобіль Nissan Pathfinder, державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом встановлення заборони відчуження, розпоряджання та використання вказаного майна та передати його на відповідальне зберігання - до майданчика тимчасового тримання Оперативного управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47.

У зв`язку з цим, постановлення ухвали про накладення арешту унеможливлювало виконання ухвали про негайне повернення арештованого майна.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову гуртуються на матеріалах справи і узгоджуються з нормами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи позову, які були розглянуті судом першої інстанції в повному обсязі та яким було надано належну правову оцінку, тому додаткового правового аналізу не потребують, а також на законність судового рішення не впливають і зводяться лише до переоцінки доказів по справі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При вирішенні вказаної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук