Ухвала

29 липня 2020 року

м. Київ

справа № 640/15546/17

провадження № 61-20660св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова у складі судді Сенаторова В. М. від 04 липня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат.

Позов мотивований тим, що 15 серпня 2015 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Мегсеdes-Веnz С 200». д.н. НОМЕР_1 в районі перехрестя Бєлгородського шосе з вул. Ак. Проскури в м. Харкові, не надав дорогу автомобілю «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, чим була заподіяна матеріальна шкода. Вину водія ОСОБА_2 у даному ДТП, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача та завдано матеріального збитку, встановлено постановою Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року у справі № 640/17118/15к, де зазначено про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відносно водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення уповноваженими особами ОД ВОМ ДТП УДАІ ГУМВС України в Харківській області не складався.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року вищевказану постанову Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року залишено без змін.

Для відновлення свого порушеного права та з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП позивач звернувся до сертифікованого фахівця. На огляд транспортного засобу телеграмою було викликано ОСОБА_2 . За телеграму ним було сплачено 36,00 грн. Матеріальний збиток було розраховано на підставі звіту від 30 березня 2017 року № 48/2017. Вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 згідно висновку спеціаліста становить загалом 40 478,88 грн. Вартість оцінки в сумі 1 200,00 грн була сплачена позивачем у повному обсязі.

ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яка уклала договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ОСОБА_2 , відмовила у здійсненні страхового відшкодування у зв`язку неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року.

У зв`язку з цим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму матеріального збитку в розмірі 40 478,88 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 40 478,88 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судові рішення мотивовано тим, що вину водія ОСОБА_2 у ДТП підтверджено постановою Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року по справі № 640/17118/15-к, де встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, доведено факт наявності майнової шкоди і її розмір згідно дослідження спеціаліста автотоварознавця відповідно до звіту № 48/2017. Крім того, враховано, що позивач звертався до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 липня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано належної оцінки бездіяльності ОСОБА_1 . щодо звернення до страховика, що призвело до відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, не звернуто увагу, що складений 31 липня 2019 року висновок судової експертизи має рецензійний характер та повністю базується на звіті від 30 березня 2017 року № 48/2017, виготовлений без огляду пошкодженого транспортного засобу. Заявник вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені без врахування правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, в якій зазначено, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 147/66/17 (провадження № 61-581св18) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року.

В ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що якщо потерпілий втратив право на отримання відшкодування від страховика особи, яка завдала таку шкоди, з підстав пропуску строків, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», таке право підлягає захисту у межах позовної давності на загальних підставах шляхом пред`явлення позову до винуватця ДТП, що фактично відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Водночас зазначений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду було по-різному застосовано судами касаційної інстанції, про що свідчать постанови від 08 квітня 2020 року у справі № 447/819/16-ц, провадження № 61-19129св19, від 09 жовтня 2019 року у справі № 369/3461/17, провадження № 61-25452св18, від 09 жовтня 2019 року у справі № 730/125/16?ц, провадження № 61-8138св18.

Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виходила з того, що зазначене свідчить про наявність виключної правової проблеми, що полягає у різному застосуванні висновків Великої Палати Верховного Суду щодо наявності підстав для покладення обов`язку на винну у ДТП особу відшкодувати шкоду на користь потерпілого, перед яким у страховика порушника не виникло обов`язку зі сплати страхового відшкодування внаслідок порушення потерпілим строків подання заяви про страхове відшкодування, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналіз ухвали Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 147/66/17 (провадження № 61-581св18) свідчить, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржене судове рішення у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2020 року зазначену справу № 147/66/17 (провадження № 61-581св18) прийнято до розгляду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 147/66/17 (провадження № 61-581св18).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 640/15546/17, касаційне провадження № 61-20660св19, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, публічне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 147/66/17, провадження № 61-581св18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович