Справа № 727/1789/20
Провадження № 2/727/741/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 серпня 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Семенко О.В.

при секретарі судових засідань Дутчак А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В позові посилається на те, що у 2003 році він познайомився з ОСОБА_3 на той час ОСОБА_4 . Після знайомства почали періодично зустрічатися з ОСОБА_5 , але ці зустрічі були не регулярні та не постійні, оскільки на той час ОСОБА_5 , вела не високо моральний спосіб життя.

Наприкінці 2004 року він закохався в ОСОБА_6 , він почав проживати з ОСОБА_6 однією сім`єю, вона повідомила його, що вагітна та чекає на дитину, але при цьому не сказала, хто є біологічним батьком дитини, оскільки до початку їх спільного проживання вона підтримувала стосунки і з іншими чоловіками окрім нього. Крім того, ОСОБА_5 повідомила його, що перебуває в зареєстрованому шлюбу із ОСОБА_2 , який з травня 1999 року відбував покарання в місцях позбавлення волі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_7 народився син - ОСОБА_8 . Оскільки на той час, ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 в актовому записі про народження дитини в стрічці відомості про батька відповідно до ст. 122 СК України зазначено ОСОБА_2 .

Після народження ОСОБА_10 він прийняв його, як свого сина та почав активно займатися його вихованням, як рідний батько. В 2006 році він попросив ОСОБА_6 , розірвати шлюб з ОСОБА_11 , щоб в послідуючому зареєструвати шлюб з ним, на що ОСОБА_5 погодилася. 25 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований 17.04.1999 року - розірваний.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_12 залишила собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Вказує, в позові, що в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 вони прожили до 2012 року і в цьому ж році вона покинула його та їхнього сина ОСОБА_10 , забрала всі свої речі та переїхала проживати до своєї матері в м. Чернівці.

Після того коли ОСОБА_5 покинула їх, син ОСОБА_10 залишився проживати з ним і до сьогоднішнього дня проживає також зі мною за адресою АДРЕСА_1 та називає його татом.

На початку 2019 року ОСОБА_5 , важко захворіла на невиліковну хворобу і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Перед смертю ОСОБА_12 повідомила його, що він ОСОБА_1 є біологічним батьком сина - ОСОБА_10 .

Для встановлення обставини, хто є біологічним батьком сина - ОСОБА_10 , він звернувся до приватної лабораторії «madical genomics» для проведення генетичного дослідження та надав на дослідження відповідні біологічні зразки.

Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № MG 19- 82753 від 17.12.2019 року біологічним батьком дитини ОСОБА_8 з вірогідністю 99,9999% є він позивач - ОСОБА_1 .

Вказує, що з вказаних вище підстав він звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою про внесення змін до актового запису №2379 від 05.12.2005 року про народження сина - ОСОБА_10 , а саме внесення змін в стрічку відомості про батька, з якої виключити відомості про батька ОСОБА_2 та в цій стрічці батьком дитини зазначити його, ОСОБА_1 .

06 лютого 2020 року із відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції була надана йому відповідь, що йому необхідно звернутися до суду щодо виключення відомостей про батька ОСОБА_2 та запису батьком дитини ОСОБА_1 , в актовому записі про народження дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною яке встановлюється в суді.

Відповідач по справі ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не буде заперечувати в задоволенні мого позову, крім того ОСОБА_13 всіляко сприяв в збиранні всіх доказів для звернення до суду надавши копію довідки про звільнення з місць позбавлення волі серії ВІН №01225, звертався до Чернівецького міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для отримання витягу з актового запису про народження сина - ОСОБА_10 .

На підставі норм Сімейного кодексу України просить визнати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України батьком сина - ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виключити з актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження сина - ОСОБА_10 відомості про батька дитини ОСОБА_2 та в стрічці батько сина - ОСОБА_10 зазначити мене, ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці Кодрян Л.І. від 04 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 червня 2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Чернівці Бойчука О.І. №89 від 01 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2020 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Кодрян Л.І., дану цивільну справу передано до розгляду судді Семенко О.В. (а.с.68-69).

Позивач в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання представник позивача Мазур О.Л. спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції до початку розгляду справи спрямували до суду листа з проханням розгляд справи проводити у відсутність їх представника.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати підготовче судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 17.04.1999 року уклали шлюб, який зареєстрований управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_8 в м.Чернівці, де батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьком дитини ОСОБА_15 відповідно до ст.ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України, записаний ОСОБА_2 (а.с.10).

25 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований 17.04.1999 року - розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_12 відновила собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.16).

Відповідно до акту №336 ПП «Регіон Центр» від 28.11.2019 року, складеного за участю голови дільничного комітету ОСОБА_18 та членів комісії ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в присутності сусідів - встановлено, що дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , являється сином позивача ОСОБА_1 , який проживав в громадському шлюбі з ОСОБА_5 . Дитина ОСОБА_8 постійно з народження проживає з ОСОБА_1 (а.с.17).

Як вбачається з довідки про звільнення №01225, ОСОБА_2 з 07.05.1999 року по 07.05.2009 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 визнає себе батьком дитини ОСОБА_15 , 2005 року народження.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України, ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною.

Зокрема, згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

За змістом ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, при цьому позов про визнання батьківства може бути пред`явлено особою, яка вважає себе батьком дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Як вбачається із аналізу ДНК на батьківство від 17.12.2019 року, результат дослідження №MG19-82753, учасники дослідження: передбачуваний батько ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_8 - ймовірність батьківства становить 99,99% (а.с.18).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що визнання факту батьківства відносно дитини є необхідним для її повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про протилежне.

Крім того, суд зауважує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже, суд вважає, що безпосередня участь біологічного батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає об`єктивними та достовірними.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

На думку суду, відповідач ОСОБА_2 не представив суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його заперечення проти позовних вимог.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Висновки суду ґрунтуються на всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, досліджених в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України батьком сина - ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виключити з актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження сина - ОСОБА_10 відомості про батька дитини ОСОБА_2 та в стрічці батько сина - ОСОБА_10 зазначити мене, ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 126, 128 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,задовольнити.

Визнати позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України батьком дитини сина ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області виключити з актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька дитини - ОСОБА_2 . Внести до актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька, зазначивши батьком дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрована адреса проживання:АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ : О.В.Семенко