Провадження № 2/234/3065/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Антоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального провадження в м. Краматорську цивільну справу № 234/10701/20 за позовом

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

про виділення в натурі долі,

Обставини справи:

24.07.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду до ОСОБА_2 із позовом про виділення в натурі долі.

Позов вмотивований тим, що в даний час ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 15.10.2012 р. є власником об`єктів нерухомого майна, а саме: будівлі гаражу «Ц-1» площею 85,9 кв. м., будівлі бойлерної «Х-2» загальною площею 113,5 кв. м., 1/10 частки будівлі ВГМ «Т-2, п/д» загальною площею 63,7 кв.м., що складає 128/10000 часток всього об`єкту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Дані об`єкти це окремо розташований комплекс будівель. На даній території також розташована будівля гаражу «Ч» загальною площею 560,3 кв.м, що складає 404/10000 частки від всього об`єкту, яка на підставі договору дарування від 18.10.2018 р. належить ОСОБА_2 .

В квітні 2020 р. Позивач звернулась до Відповідача з проханням укласти договір поділу майна тому, що об`єкти, котрі належать нам не мають один до одного жодного відношення та розташовані на різних земельних ділянках. В даний час нею прийнято рішення, щодо продажу свого майна, а для цього вона повинна отримати згоду всіх співвласників.

Відповідач відмовляється підготувати необхідні документи для укладення договору поділу та навіть відмовляється прийти до нотаріуса підписати договір, що змушує її звернутися до суду з даним позовом.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на нежитлові будівлі: будівлю гаражу «Ц-1» площею 85,9 кв. м., будівлю бойлерної «Х-2» загальною площею 113,5 кв. м., 1/10 частки будівлі ВГМ «Т-2, п/д» загальною площею 63,7 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 128/10000 часток об`єкту нерухомого майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та складається з будівлі гаражу «Ц-1» площею 85,9 кв. м., будівлі бойлерної «Х-2» загальною площею 113,5 кв. м., 1/10 частки будівлі ВГМ «Т-2, п/д» загальною площею 63,7 кв.м.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27.07.2020 провадження по цивільній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання по справі на 07.08.2020 року.

Від позивача надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно із ст.11 Цивільно-процесуальногокодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України).

Стаття 321 ЦК України, закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст.364, 365, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч.4 ст.358ЦК України умова не є обов`язковою.

Згідно до ст.367 ЦК України, співвласники мають право на поділ спільного майна в натурі за домовленістю між собою.

Частиною 1 ст.346 ЦК України, наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України під час розгляду справи №6-37цс13 від 15.05.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, і під час розгляду іншої справи №6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що в даних правовідносинах є встановленими і доведеними всі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України.

Суд вважає, що спільне користування майном між сторонами є неможливим, і наявні умови, передбачені п.3 ч.1 ст.365 ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні.

Все вище наведене свідчить, що обов`язкові умови для припинення права на частку, які повинні бути в сукупності та передбачені ч.1ст.365 ЦК України мають місце в даних правовідносинах, і тому, враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду України та вимоги ст.367 ЦК України, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає що є всі підстави ухвалення рішення про виділення в натурі долі та припинення права на частку в спільному майні, а тому є всі підстави вважати позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 4, 10, 11, 12, 76, 81, 89, 144, 263-265 ЦПК України, ст.ст.317, 321, 346, 355, 358, 364-367 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі долі та припинення право спільної часткової власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна на нежитлові будівлі: будівлю гаражу «Ц-1» площею 85,9 кв. м., будівлю бойлерної «Х-2» загальною площею 113,5 кв. м., 1/10 частки будівлі ВГМ «Т-2, п/д» загальною площею 63,7 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на 128/10000 часток об`єкту нерухомого майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та складається з будівлі гаражу «Ц-1» площею 85,9 кв. м., будівлі бойлерної «Х-2» загальною площею 113,5 кв. м., 1/10 частки будівлі ВГМ «Т-2, п/д» загальною площею 63,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк