Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/9709/20

провадження № 2/755/4459/20

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, на період навчання в Національній академії внутрішніх справ, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання або до досягнення сином 23-х років, мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого 19.04.1997 року шлюбу сторони мають спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від17.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. 23.12.2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі ј частини всіх видів заробітку/доходів щомісячно на період навчання сина ОСОБА_3 в Національній академії внутрішніх справ, починаючи з 06.10.2016 року до 30.06.20202 року включно. 01.02.2019 року між позивачем та Національною академією внутрішніх справ укладено Договір № 161-187 КА про надання освітніх послуг ОСОБА_3 на здійснення підготовки здобувача ступеня вищої освіти бакалавра на заочній формі навчання за спеціальністю «Право». Відсутність матеріальної підтримки з боку батька значно ускладнила матеріальне становище позивача та їх спільного з відповідачем сина, оскільки єдине джерело надходження коштів у родині це заробітна плата позивача, яка вимушена звернутись з даним позовом до суду.

09 липня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 та розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. (а.с. 44-48)

Третя особа ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. (а.с. 84-85)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками дитини записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва від 03.09.1998 року, актовий запис № 1241. (а.с. 8)

З 12 серпня 2016 року ОСОБА_3 зарахований на 1-й курс денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ, термін закінчення навчального закладу - 30 червня 2020 року, що підтверджено Договором №1Д16-202-Ю про підготовку здобувача ступеня вищої освіти бакалавра від 12 серпня 2016 року, укладеним між Національною академією внутрішніх справ та ОСОБА_3 . (а.с. 9)

23.12.2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/14968/16, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.03.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на період навчання в Національній академії внутрішніх справ, починаючи з 06 жовтня 2016 року до 30 червня 2020 року включно.(а.с. 10-13)

Згідно Листа Національної академії внутрішніх справ від 21.08.2019 року № 46/10-П-4058, Наказом від 17.12.2018 року № 1722 ОСОБА_3 було відраховано зі складу здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра 3-го курсу 302 навчальної групи за спеціальністю «Право» навчально-наукового інституту № 1 за пп. 2.2.4 Договору (невиконання навчального плану). Наказом від 31.01.2019 року № 114 ОСОБА_3 було поновлено на 6-й семестр 3Ка курсу у складі студентів навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання з підготовки здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право». Відповідно до умов Договору про підготовку здобувача ступеня вищої освіти бакалавра від 01.02.2019 року № 16 187КА, розмір плати за один семестр навчання ОСОБА_3 протягом всього терміну навчання становить 5 200,00 грн. (а.с. 14)

01.02.2019 року між Національною академією внутрішніх справ, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір № 16-187КА про надання освітніх послуг ОСОБА_3 на здійснення підготовки здобувача ступеня вищої освіти бакалавра на заочній формі навчання за спеціальністю «Право», із сплатою за навчання 5 200,00 грн. за один семестр навчання. (а.с. 16-17)

Згідно Довідки від 09.09.2019 року № 46/17-245, виданої Національною академією внутрішніх справ, ОСОБА_3 є студентом 4-КА курсу (набір - 2016 року, термін навчання - 5 років за кошти фізичних або юридичних осіб) навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ, з підготовки здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра, за спеціальністю «Право». (а.с. 15)

За даними Довідки про доходи, виданої АО «Вячеслав Пац і Партнери» від 21.07.2020 року, загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року становить 15 400,00 грн. (а.с. 50)

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України ). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду до закінчення сином навчання або до досягнення ним 23-х річного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2021 року, однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, при цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання, є повнолітньою особою, яка має можливість працевлаштування та отримання регулярного заробітку, відповідач є особою працездатного віку, також є працевлаштованою особою, не має інших утриманців та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Крім того, слід зауважити, що аліменти підлягають стягненню на користь сина, оскільки останнім досягнуто повноліття, набуто повної цивільної дієздатності та правоздатності, ураховуючи, що цивільним законодавством аліменти визначено власністю дитини.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає до часткового задоволення, та присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до закону, починаючи з 09.07.2020 року і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2021 року , однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь та утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до закону, починаючи з 09.07.2020 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2021 року, однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 07 серпня 2020 року.

Суддя: В.І. Галаган