Провадження № 2-о/234/632/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Демидової В.К.,

при секретарі - Воропаєвої Ю.Ю.,

за участю заявника- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), -

Обставини справи:

29 липня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку у його матері ОСОБА_2 , яка у зареєстрованому шлюбі не перебуває народилась донька ОСОБА_3 , яка є його рідною сестрою, про що Донецьким центром охорони материнства та дитинства видане медичне свідоцтво про народження №955 від 17 червня 2020 року. При зверненні до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) щодо реєстрації його сестри та видачі свідоцтва про народження, йому було відмовлено на підставі невідповідності документа встановленим вимогам діючого законодавства, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини не є дійсним на території України, на його підставі не можна провести державну реєстрацію народження. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною. Просив заяву задовольнити.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 липня 2020 року провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) відкрито в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи - Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебуває.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Донецької області, територія якого є тимчасово окупованою, у ОСОБА_2 народилася дитина жіночої статі, про що Донецьким центром охорони материнства та дитинства видане медичне свідоцтво про народження № 955 від 17 червня 2020 року.

Як вбачається, Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки ним для підтвердження факту народження дитини пред`явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Згідно з абз. 5 ч. 4ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч.1ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно п. 7 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представника дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Донецької області нарадила дівчинку.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

Керуючись ст. ст. 12,81,263-265,273,293,295,299-300,315,317 ЦПК України, ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків)- задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в місті Горлівка Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дитини жіночої статі ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку Донецької області, Україна.

Записати в актовому записі про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Горлівка Донецької області, громадянка України, батька записати, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя ) В.К.Демидова