Провадження № 2/521/1422/20
18.08.2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі - Шабалдак О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки та моральну шкоду.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03.08.2019 року, він керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н. « НОМЕР_1 », що належить йому на правах власності, рухався по вулиці Богдана Хмельницького. Перед пішохідним переходом біля будинку №55, він зупинився щоб пропустити пішохода, коли пішохід вже закінчував переходити дорогу, а позивач ще не відновив рух, в машину ззаду врізався мопед, водій мопеду не постраждав, було викликано працівників поліції.
Прибулий екіпаж поліції склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №155250, де вказано, що відповідач ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 від 26.12.2001 року, керуючи мопедом «Honda» номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» д.н. « НОМЕР_1 », в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Малиновського районного суду Одеської області від 30.09.2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП.
Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду в сумі 24 631,96 гривень. З них 22 866,56 гривень матеріального збитку, що підтверджується висновком спеціаліста № 455/08-19 від 16.08.2019 року. Також наведене підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №455/08-19.
Також позивачем було сплачено вартість проведення відповідного експертного дослідження 1700,00 грн., що підтверджується Договором від 14.08.2019 року, укладеному з ТОВ "КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ" та понесено витрати на поштові відправлення у сумі 65,40 грн.
Позивачем вказано, що діями відповідача заподіяно і моральну шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою суду від 24.12.2019 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.
06.07.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті при заочному розгляді справи.
Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв та відзиву не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.08.2019 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н. « НОМЕР_1 », що належить йому на праві власності, рухався по вулиці Богдана Хмельницького в м. Одеса. Перед пішохідним переходом біля будинку №55, він зупинився щоб пропустити пішохода, коли пішохід вже закінчував переходити дорогу, а позивач ще не відновив рух, в машину ззаду врізався мопед, водій мопеду не постраждав, було викликано працівників поліції.
Прибулий екіпаж поліції склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №155250, відносно відповідача ОСОБА_2 , який керуючи мопедом «Honda» номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» д.н. « НОМЕР_1 », в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Малиновського районного суду Одеської області від 30.09.2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП (а.с.6).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Автомобіль «Mitsubishi» д.н. « НОМЕР_1 » належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується копіює свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.19).
Також наведене підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №455/08-19 (а.с.8-28).
Також позивачем було сплачено вартість проведення відповідного експертного дослідження 1700,00 грн., що підтверджується Договором від 14.08.2019 року, укладеному з ТОВ "КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ" та квитанцією прибуткового касового ордеру №77 від 20.08.2019 року (а.с.28) та понесено витрати на поштові відправлення у сумі 65,40 грн. (а.с. 29-32).
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до п.2.4 "Методики", вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п.1 ч.2ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за №6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Крім того, позивачем вказано, що діями відповідача заподіяно і моральну шкоду, яку позивач оцінив в розмірі 8 000,00 грн.
Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Судом також враховано, що діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях останнього у зв`язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням нормального мого життєвого розпорядку. Також суд враховує тривалий час, протягом якого позивач не отримав від відповідача відшкодування завданої шкоди. Тому суд вважає, що факт завдання позивачу моральної шкоди є обґрунтованим та доведеним.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Встановивши, що заподіяння ОСОБА_1 шкоди є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки під керуванням ОСОБА_2 спірні правовідносини не потребують встановлення його вини у силу вимог статті 1167 ЦК України, останній у судовому засіданні не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування цієї шкоди відповідачем.
При визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано вимоги виваженості, розумності та справедливості під час визначення суми, яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування моральної шкоди.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, виходив з того, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у його моральних стражданнях у зв`язку з пошкодженням його майна та додатковими зусиллями для його відновлення. Суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди, з урахуванням засад розумності та справедливості у розмірі 3000, 00 грн.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
При зверненні до суду позивачем не сплачено судового збору у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» адже від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах пов`язаних з порушенням їх прав, що підтверджується посвідченнями учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , а тому у зв`язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрати по оплаті проведення експертизи в розмірі 1700 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поштові відправлення в розмірі 65,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 27.08.2020 року

Головуючий О.С. Леонов

27.08.20