Дата документу 31.07.2020 Справа № 335/7311/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2073/20 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Є.У.№ 335/7311/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провідного юрисконсульта Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», за участю третьої особи Виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Заіки Олександра Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності Логачова В.В. Зазначав, що в провадженні суду першої інстанції перебуває його трудовий спір з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з приводу затримки розрахунку при звільненні. Інтереси роботодавця у суді представляє провідний юрисконсульт комбінату Логачов В.В. Незважаючи на обґрунтованість його позовних вимог, юрист ОСОБА_3 не довів до відома посадових осіб комбінату суть трудового спору, не вжив заходів до якнайшвидшої виплати належних йому при звільненні сум, не роз`яснив всі можливі негативні наслідки у випадку задоволення позову. Посилаючись на те, що бездіяльність уповноваженого представника АТ «ЗАлК» грубо порушує його конституційні права на отримання належних йому виплат, просив про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про правомірність дій юриста ОСОБА_2 як представника юридичної особи у трудовому спорі, що перебуває на розгляді суду. На думку позивача, його позовні вимоги у справі про стягнення заборгованості із заробітної плати є законними і обґрунтованими, проте представник роботодавця юрист ОСОБА_2 не довів до керівництва комбінату суть трудового спору, що може призвести до негативних наслідків для відповідача. Суд розглянув справу за відсутності третьої особи в.о. генерального директора АТ «ЗАЛК», щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення його про час і місце розгляду справи, що, на думку позивача, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Ухвала про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги отримана відповідачем 15 червня 2020 року, третьою особою 17 червня 2020 року. Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в провадження Запорізького районного суду Запорізької області перебуває трудовий спір, що виник між ОСОБА_1 , який до 04.03.2019 обіймав посаду генерального директора АТ «ЗАлК», та АТ «ЗАлК» про стягнення заборгованості із заробітної плати, а також належних йому усіх виплат у зв`язку зі звільненням (а.с.9).

Представництво інтересів роботодавця при розгляді трудового спору здійснює провідний юрисконсульт товариства, адвокат Логачов В.В.(а.с.12).

Повноваження представника у суді під час розгляду трудового спору визначені ст.64 ЦПК України, за змістом якої представник здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки; обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережні у виданій йому довіреності.

Згідно довіреності від 06.03.2019, якою АТ «ЗАлК» уповноважив Логачова В.В. на представництво його інтересів, у тому числі і в судах, останній як представник учасника справи при розгляді трудового спору з ОСОБА_1 , наділений всіма повноваженнями, передбаченими ст.43 ЦПК України, без будь-яких застережень.

Реалізуючи свої повноваження як представник учасника справи, ОСОБА_2 у відповідності з положенням ст.13 ЦПК України розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і добре усвідомлює ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним певних процесуальних дій.

Правова оцінка процесуальної поведінки учасників справи (їх представників), відповідність їх правових позицій вимогам закону у конкретному судовому спорі у відповідності з діючими нормами Цивільно-процесуального кодексу України і, зокрема, ст.ст. 263,264 ЦПК України, відноситься до виключної компетенції суду, що розглядає конкретний спір, і буде викидана у судовому рішенні за результатами розгляду трудового спору.

Незгода ОСОБА_1 із діями ОСОБА_2 як представника АТ «ЗАлК» у трудовому спорі, що перебуває в провадженні суду, не є підставою для висновку про неправомірність дій останнього і про порушення ним конституційних прав працівника.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість позову і відмовив у його задоволенні.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.ст. 74, 158 ЦПК України щодо належного повідомлення третьої особи про час і місце розгляду справи є неспроможними. Вказані норми права не регулюють ні порядок вручення судової повістки учасникам справи, ні порядок розгляду справи судом першої інстанції.

Порушення порядку вручення судової повістки третій особі може бути підставою для скасування судового рішення, якщо апеляційна скарга подана безпосередньо третьою особою, яка обґрунтовує свою апеляційну скаргу, у тому числі, порушенням її права на участь у судовому розгляді справи.

Інформація про розгляд спору була оприлюднена на офіційному сайті судової влади України.

Виконуючий обов`язки генерального директора АТ «ЗАлК» як третя особа у справі не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду і не уповноважував позивача ОСОБА_1 оскаржити судове рішення з підстав порушення його процесуального права на участь у судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Василенко Олександра Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська