Справа № 495/2533/20
Номер провадження 2/495/1838/2020
УХВАЛА

про самовідвід судді

28 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.

при секретарі: Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області питання про самовідвід судді Боярського О.О. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 206 894,74 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року у справі № 495/2533/20 головуючим суддею визначено ОСОБА_4

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 28.07.2020 року суддя ОСОБА_4 поставив на розгляд питання щодо його самовідводу від розгляду вказаного позову з наступних підстав.

Після надходження до Білгород-Дністровського міськрайонного суду даної справи та відкриття провадження до судді ОСОБА_4 28 травня 2020 року звернувся журналіст ОСОБА_3 щодо отримання коментарів по вказаній справі, зокрема про наявність домовленостей між суддею ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_2 та про особисте життя останнього.

В подальшому журналіст ОСОБА_3 направляв на адресу суду компрометуючі питання щодо професійної діяльності судді ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 через свою веб-сторінку (ІНФОРМАЦІЯ_1) в соц. мережі Facebook завантажив з YOUTUBE каналу створений ним відео ролик та відправив судді ОСОБА_4 повідомлення через мобільний додаток Messenger з посиланням на відео ролик з текстом щодо походження статків судді ОСОБА_4 та іншою ганебною інформацією стосовно нього (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Варто звернути увагу на те, що в створеному відео ролику автор ставить ті ж самі питання які письмово направляв журналіст ОСОБА_3 та сам же автор і відповідає на поставлені ним запитання не дотримуючись при цьому загальних правил етикету та використовуючи ганебні порівняння.

27 липня 2020 року суддею ОСОБА_4 на адресу Вищої Ради правосуддя та Офісу Генерального прокурора було направлено письмове Звернення про вчинення тиску на суд під час здійснення правосуддя при розгляді справи № 495/2533/20 з проханням вжити відповідні заходи реагування.

З огляду на викладене, з метою недопущення виникненню у сторін сумнівів щодо упередженості судді ОСОБА_4, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи № 495/2533/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч.9 статті 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно із ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, з урахуванням позиції Верховного Суду та Європейського суду з прав людини щодо об`єктивності та оцінки неупередженості судді та задля усунення виникнення у сторін в майбутньому будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Керуючись ст.ст. 36-41, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярському О.О. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Передати справу № 495/2533/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного розподілу між суддями Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в порядку передбаченому ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: