Справа № 219/5716/20
Провадження № 2/219/2249/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи з тим, що він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.05.2020 року, в якій, у тому числі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , як брат колишнього власника будинку, який у вищевказаному будинку з 2001 року не проживає та місце його фактичного проживання не відомо. У зв`язку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, остання надала суду заяви, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України, Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2020 року, ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.6), в якому зареєстрований, у точу числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), який за вказаною адресою не проживає з 2001 року, місце його знаходження невідомо, що підтверджують сусіди (а.с.9).
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у будинку позивача, не є членом сім`ї позивача, реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди позивачу у користуванні житлом (неможливість оформлення субсидії щодо відшкодування вартості комунальних послуг, зайві витрати по сплаті комунальних послух, тощо) тому, на думку суду відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ,
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 81, 263-265, 281, 282 ЦПК України суд,
позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Любчик