Справа №: 398/2731/20
провадження №: 2-о/398/110/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" серпня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ніколаєва М.В., з участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження особи,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь Автономна республіка Крим, мати дитини: ОСОБА_1 , громадянка України, батько дитини ОСОБА_3 , громадянин України. Заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

На обґрунтування позовних вимог заявник зазначила, що з 07.02.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . На окупованій території в АР Ким у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 03.07.2014 року складено актовий запис № 2569. На даний момент син заявника зареєстрований та проживає разом з заявником.

Коли заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про отримання свідоцтва про народження дитини у державних органах реєстрації актів цивільного стану України, то отримала відмову. З вказаних підстав вона вимушена звернутись з заявою про встановлення факту народження сина до суду, так як їй це необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі, та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розгляд заяви провести у її відсутність.

Представник заінтересованої особи - Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень до заяви немає.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, встановлено, що 07 лютого 2014 року зареєстрували шлюб громадяни України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України на її ім`я НОМЕР_2 , виданого 13.02.2014 року Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке заповнено на російській мові, виданого 03.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Батьками останнього являються ОСОБА_3 - громадянин України, та ОСОБА_1 - громадянка України.

Як вбачається з довідки № 1626 від 13.07.2020 року, виданої директором КП «Житлогосп», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займають квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом № 1914-22.22-31 від 18.08.2020 року начальником Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) області ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації народження ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як форма наданого заявником свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 03.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особою, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому Конституцією України та Законами України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України).

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, її син, , суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 , матері дитини, про встановлення факту народження сина, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Згідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження особи - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , чоловічої статі, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2020 року.

Суддя Ніколаєв М.В.