Справа № 324/2148/19
Провадження № 2/324/140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. На обґрунтування заявлених позовних вимог вона зазначила, що вона з відповідачем по справі 07 червня 2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалося і рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2016 року шлюб між ними було розірвано. З 02 жовтня 2016 року вони з відповідачем не проживають разом. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, але вказаних коштів не достатньо для додаткових витрат на дитину. У той же час, дитина є інвалідом з дитинства і інвалідність їй встановлена до ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв`язку з захворюванням дитина потребує додаткових витрат на лікування, пов`язаних із придбанням необхідних для розвитку дитини медикаментів з урахуванням особливостей її стану здоров`я. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У зв`язку з хворобою дитині призначено курс лікування. Таким чином, позивач 19 лютого 2018 року змушена була купувати дитині медичний препарат «Цереброкурин», вартість якого складає 9000 грн. 03 коп. 25 січня 2019 року вона також змушена була купувати медикаменти, необхідні для лікування дитини, а саме: краплі в ніс «Семакс» 0,1% 3 мл. у кількості 2 одиниць, загальна вартість яких складає 690 грн. Крім того, для продовження курсу лікування вона придбала 22 лютого 2019 року медичний препарат «Цереброкурин», вартість якого складає 14999 грн. 83 коп. Необхідність придбання таких ліків підтверджується Консультативним висновком лікаря Університетської клініки. Додаткові витрати складають у загальній сумі 24689 грн. 86 коп. Добровільно відповідач не бажає нести додаткові витрати на лікування дитини, тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом, щоб у примусовому порядку стягнути на її користь половину коштів, витрачених нею на придбання ліків для дитини. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 12344 грн. 94 коп. як додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язані з її лікуванням.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд позов задовольнити. Вона вважає необґрунтованими заперечення відповідача, оскільки перший курс лікування препаратом «Цереброкурин» їх донька за рекомендацією лікаря ОСОБА_5 пройшла ще у той період, коли вони з відповідачем проживали разом, і тоді відповідач не мав заперечень проти цього препарату. На даний час лікування дитини дало позитивні результати і у цьому році ОСОБА_3 вже піде до школи. Препарати вона купувала за рецептом лікаря і виключно для дитини. Крім того, вона вважає недоречними посилання відповідача на значний спад його доходів, на необхідність нести затрати на його лікування та на лікування його батька, на оплату житлово-комунальних послуг та паливно-мастильних матеріалів, на оплату аліментів на двох дітей, а також на придбання і облаштування дитячого майданчика, оскільки все це не стосується суті спору, адже вона просить компенсувати їй половину вартості ліків, які вже були придбані та використані для лікування їх спільної доньки.

Відповідач під час розгляду справи проти позову заперечував з підстав, які викладені у наданих до суду відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Зокрема, він зазначив, що він повністю не згоден із методами лікування, які позивач застосовує до їх доньки. Він вважає, що медикаментозне лікування, у тому числі й лікування препаратом «Цереброкурин», не приносить позитивних результатів і шкодить здоров`ю дитини. З посиланням на висновки, вказані у виписному епікризі після лікування у санаторії у 2016 році, він наполягав, що дитині необхідна увага, з нею потрібно спілкуватися, а також їй необхідні заняття з дельфінами та кіньми, а про лікування медикаментами у вказаному виписному епікризі взагалі не вказано. Окрім того, він має сумнів щодо того, що дитині взагалі робили ін`єкції препарату «Цереброкурин», а також давали краплі. Також він звертав увагу суду на вкрай важке своє матеріальне становище, на необхідність надавати матеріальну допомогу хворому батькові, на незадовільний стан свого здоров`я, що викликає потребу у проведенні лікування, на значні суми його щомісячних найнеобхідніших витрат, які є неспівмірними із його реальними доходами. Крім того, він зазначив, що протягом 2018 та 2019 років ним постійно придбавалися для дитини особисті речі та іграшки, у тому числі, ним було побудовано дитячий майданчик. Тому він просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч.1 ст.247 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, заперечення проти позову відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом у судовому засіданні з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2013 року встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

З копії посвідчення серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, інвалідність їй встановлена до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Як вбачається із копії довідки виконавчого комітету Пологівської міської ради від 16 грудня 2019 року №7909, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - зареєстрований, але не проживає (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно із ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як встановлено із копії консультативного висновку кандидата медичних наук ОСОБА_5 від 21 березня 2018 року, засвідченого печаткою Навчально-наукового медичного центру «Університетська клініка» Запорізького державного медичного університету, ОСОБА_4 було рекомендовано: постійний нагляд психолога, логопеда, психіатра та невропатолога; препарат «Цереброкурин» - 2 рази на рік, «Фенібут», «Магне В6» (а.с.9).

З копії консультативного висновку кандидата медичних наук ОСОБА_5 від 12 грудня 2018 року, засвідченого печаткою Навчально-наукового медичного центру «Університетська клініка» Запорізького державного медичного університету, ОСОБА_4 було рекомендовано такі препарати: «Цереброкурин», «Семакс» 0,1% - протягом 1 місяця та «Нообутіс» (а.с.12).

Як вбачається із копії товарного чека від 19 лютого 2018 року та копії фіскального чека №49173 від 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 придбала препарат «Цереброкурин» вартістю 9000,03 грн. (а.с.8).

З копії товарного чека №36129 від 25 січня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 придбала краплі в ніс «Семакс» 0,1% 3 мл. у кількості 2 одиниць вартістю 690 грн. (а.с.10).

З копії фіскального чека №28984 від 22 лютого 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 придбала препарат «Цереброкурин» вартістю 14999,83 грн. (а.с.11).

Наведене свідчить про те, що матеріалами справи достовірно підтверджено, що позивач дійсно понесла додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 у загальній сумі 24689,86 грн. При цьому, вказівку у позовній заяві на загальний розмір понесених додаткових витрат у сумі 24689,89 грн. суд розцінює як арифметичну помилку.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на його незгоду з призначеним його доньці лікуванням і відсутність необхідності у лікуванні дитини медикаментами, як вказано у епікризі Запорізького обласного дошкільного психоневрологічного центру, оскільки це є суб`єктивною позицією відповідача, який не має медичної освіти, і спростовується копіями консультативних висновків кандидата медичних наук ОСОБА_5 від 21 березня 2018 року та від 12 грудня 2018 року, засвідчених печаткою Навчально-наукового медичного центру «Університетська клініка» Запорізького державного медичного університету.

Окрім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на розмір його доходів та його витрат, пов`язаних зі сплатою аліментів, комунальних платежів, податків і зборів, із придбанням лікарських препаратів для нього та його батька, а також надані на підтвердження цих обставин докази, оскільки вказані обставини не є предметом доказування у даній справі.

При цьому, із копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та обсяг доходу за 2018 рік складає 277040 грн. (а.с.31).

Також суд не враховує посилання відповідача на те, що він купує дитині одяг, дитячі іграшки і книги, а також облаштував для неї дитячий майданчик, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У даному випадку такий спосіб участі батька у вихованні дитини було визначено сторонами, що ними і не заперечується. Однак, дитина все-таки живе саме з матір`ю, перебуває на її утриманні і саме позивач купувала дитині необхідні ліки, вартість яких є предметом спору у даному випадку.

При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту незаконності придбання позивачем препаратів «Цереброкурин» та «Семакс» 0,1% 3 мл., а також факту того, що ці препарати купувалися не для дитини.

Також судом із пояснень сторін та наданих до суду документів встановлено, що відповідач працює приватним підприємцем і отримує дохід, а тому суд приходить до висновку, що за віком і станом здоров`я, навіть з урахуванням наданих до суду відомостей із його медичної карти, він може брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, пов`язаних із її лікуванням.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які пов`язані з її лікуванням, у розмірі 1/2 частини від загальної суми підтверджених у ході розгляду справи витрат, тобто у сумі 12344 грн. 93 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 768,40 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76-83, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які пов`язані з її лікуванням, у розмірі 12 344 (дванадцять тисяч триста сорок чотири) грн. 93 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29 липня 2020 року.

Суддя: Каретник Ю. М.